<Biblia de la Bucureşti> <An 1688> <Prefaţă> Stihuri 8 asupra stemei prealuminatului şi înălţatului domn, Ioan şărban Cantacozino Basarab VoievodIo Sărban Cantacozino Basarab Voivod Domn Oblăduitoriu ţării Rumâneşti
Soarele, luna, gripsorul şi corbul împreună,
încă şi spata cu buzduganul spre lauda sa adună
Şi-aceastea, doamne, ţ-împletesc stema-înfrumuseţată,
în loc de părinţi soarele şi luna ţi să arata.
Luminătoriu născîndu-te, neamului şi moşiei,
preavreadnic stăînitoriu ţarîi şi politiei.
Iară corbul care au hrănit pre cel flămînd Ilie,
aduce-ţi, doamne, cu crucea, puteare şi tărie.
Întinde-te ca gripsorul, spre toate stăpîneaşteşi 
cu spata şi cu buzduganul spre vrăjmaşi izbîndeaste,
Spre cei văzuţi şi nevăzuţi, cu mare biruinţă, 
precum rugăm pre Dumnezău, cu multă umilinţă,
Să te-întarească minunat, în domnie slăvită,
cu pace şi cu linişte, cu viaţă norocită,
şi întru-al Său Dumnezăiescu lăcaş şi fericire 
să-ţ dea Cerescul Împarat parte de moştenire.
(Plecat robul MarieiTale Radul Logofăt)<p XXI>

ŞERBAN CANTACOZINO BASARABĂ Voievod, den mila lui Dumnezău Domnu şi biruitoriu a toată UgrovlahiaCelor ce să afla lăcuitori supt stăpînirea noastră,  preasfinţitului mitropolit Chir Theodosie, iubitorilor de Dumnezău episcopi, preacuveoşilor egumeni, smeriţilor preoţi, blagorodnicilor boiari şi tuturor celoralalţi, pravoslavnicilor creştini, cel de la Dumnezău  ajutoriu poftim!Vrînd să să ducă den lumea aceasta preabunul şi unul putearnic Dumnezău, Domnul nostru, Iisus Hristos, şi numărînd în mînile credincioşilor slugilor Sale talantul cel de trebuinţă, cu mare arătare le-au poruncit, zicînd: ,,Neguţitoriţi pînă voiu veni!". ,,Pentru ce aceasta?", poate-să mira cineva. Dară nu era cu puţinţă să lase la iubiţii Lui mai trebuincioasă şi mai folositoare învaţătură şi vreadnică ca să o povestească la fiii lor, şi cînd vor şădea în casă, şI cînd vor îmbla în cale, şi stînd, şi culcîndu-se, şi tocma să zicu după cum au zis Moisi, vreadnică să o poarte semn pre mînile lor şi neclătită înaintea ochilor lor, scrisă pre pragurile uşilor caselor lor. Şi măcară de ar fi fost cu puţinţă o învăţătură părintească ca aceasta, ca un sunet unii cereşti trîmbiţe să răsune la urechile tuturor celor ce cred în Iisus, ca să poată la cei grijnici să aţîţe pofta şi dragostea, iară de la cei leaneş să scuture trîndăvia şi răutatea, de vreame ce vedem neamul omenesc, cel ce iaste de Dumnăzău cu oarece mai puţin decît îngerii zidit, la mare negriji aflîndu-se, neconoscîndu-ş blagorodnia şi cinstea lui, ce împletecindu-se în mii de mincenoase şi nefolositoare învăluiale, atîta cît a îndemna şi pre înţeleptul Solomon să strige cu mîhnire mare: ,,Văzut-am toate ceale ce-s făcute supt soare şi, iată, toate-s deşertare şi voie de duh". Văzut- au înţeleptul acela, şi noi în toate zilele, cu mare pagubă ispitim, precum am zis, că neamul omenesc urmează numai lucrurile ceale deşarte, şi pînă într-atît a să lenevi, şi a huli, şi a batjocori. Au de săvîrşit, au spre cea mai multă parte pre cea de tot  folositoare şi scumpă neguţitorie care i-au poruncit Dumnezău, neputînd ea să tragă pre om la dînsa, nici darurile care-i pune înainte înţelepciunea cînd să apucă de dînsa, nici muncile cu care înfricoşază cînd să întoarce de cătră dînsa, zicînd: ,,Pînă cînd, pruncilor, iubiţi deşărtarea?" Pentru această ciudată neguţitorie trimite Domnul pre slugile Sale, chemînd pre toţi, şi toţi să cură cu pricini:unul că ,,m-am însurat de am luat muiare", altul ,,părechi de boi am cumpărat", şi cealealalte pricini cu păcat, neavînd nici o grije de cina cea dulce a dumnezăieştii mease. Cu adevărat mare nesimţire iaste a socoti pre înşine, întru o foamete de săvîrşit, a fi sătui, şi întru nenorociri, a fi fericiţi, şi la sărăciacea de cereştile comori, a fi foarte bogaţi. Nu vom putea într-alt chip să ne deşteptăm sufletele den somnul cel greu al trupului acestui deşărt, care pînă la cea de apoi să strică, fără decît cu cea folositoare aducere aminte de porunca lui Hristos, la care ne îndeamnă cu credinţă să neguţitorim talantul ce ni s-au dat. Şi carea iaste neguţitoria? Care iaste talandul ce ne-au încrezut şi cu dobîndă va să ni-l ceară Domnul pentru neguţitorie? N-avem să trimitem corăbiile la Tarson cu corăbiarii păgînului Ohoziei şi cu neguţătorii Tirului, ca să le încărcăm de aur curat, cu păuni pestriţi de tot fealiul şi cu alte striine şi scumpe neguţitorii, căci nepotrivit mai bune şi mai scumpe ne pune dumnezăiascaporuncă înainte să dobîndim cu talandul, adecă sufletele pentru Hristos, pentru care toată lumea nu iaste vreadnică, şi pentru suflete să dobîndim faptele ceale bune, care sînt ceale adevărate bunătăţi, şi înţelepciunea aceaea carea Solomon cu multe fealiuri de făgăduiale învaţă pre fiiul său să neguţitorească cu dînsa mai bine decît cu aurul şi decît fiece altă aveare, zicînd: ,,Fericit iaste omul care au aflat înţelepciunea şi pămînteanul care ştie înţeleagerea. Mai bine cu ea să neguţitorească, decît cu avuţii de aur şi de argint". Adevărat că adîncă bogăţie sînt avuţiile şi bunătăţile care ne dobîndeaşte talandul. Iară care să fie şi talandul acesta? După tîlcuirea dumnezăiescului David, care zice: ,,Cuvintele Domnului sînt cuvinte curate, argint lămurit şi <p XXIII>de şapte ori curăţit" şi alta nu e fără cît Cuvîntul lui Dumnezău cu care are a neguţători omul spăsenia lui şi a fratelui său. Acest Dumnezăiesc Cuvînt, măcara că, cu multe fealiuri de nume lăudîndu-se, să arată noao la Dumnezăiasca Scriptură, întîiu ca, cum să zice, apă vie care stinge aţîţarea poftii cei spurcate, sau pîinea vieţii, carea, mîncîndu-o sufletul, leapădă stricăcinnea morţii, au vin dulce care pică în inimile celor ce-l beau bucuriile raiului, au luminătoriu care ne luminează să nu ne poticnim îmblînd în noaptea deşărtării cei lumeşti, au sabie care junghe inima bălaurului celui viclean, au pavază de foc cu care ne apărăm de săgeţile ceale aprinse cu foc ale satanii, au piatră întărită preste care stau neclintite duhovniceştile zidiri, au cheaie care ne deşchide visteria dumnezăieştii fericiri, au canon care ne stîmpără necazurile lumii aceştiia, au iarbă care ne vindecă toate vătămaturile ceale sufleteşti, sau carul credinţei, asupra caruia ca niste biruitori vom să întrăm în raiu, sau, mai de săvîrşit, piatra cea de mult preţ ce să zice cărbune, care ne-au pus dragostea lui Dumnezău ca un semn ca să ne cunoaştem că sîntem ai Lui. Cu aceastea şi cu altele aseamene, de să şi tîlcuiaşte, cum am zis, Cuvîntul lui Dumnezău, iară încăş mai cu cuviinţă decît toate să arată cînd să numeaste taland, căci cu acesta ne aducem aminte că darul ce am luat nu l-am luat numai pentru noi, ce şi pentru alţii, care singur să arată a fi legătura frăţiei cei creştinesti. Şi încă, cu talandul, ne mai învăţăm că, macara că Însuş Dumnezău le lucrează toate întru toate, iară şi noi, ca de la Dînsul fiind întăriţi, trebuie să lucrăm, împreună cu a noastră spăsenie, şi spăsenia fratelui nostru, cît, precum Dumnezau în ceriu are duhuri posluşitoare spre slujba trimiţîndu-se, aşa şi aicea pre pămînt au aşăzat pre oarecarii duhovniceşti slujitori împărţitori de cereştile taine şi ca să dea la fraţi cereasca filosofie cu a Sa dragoste, care El, pogorîndu-Se, den ceriu au învaţat. De aicea poate socoti fiecine cum, precum avuţia cea închisă nu iaste avuţie, şi după cum zic filosofii elinilor, aşa încă la besearică talandurile ceale duhovniceşti, cînd nu se dau de la unii la alţii, nu se zic talanduri. Şi o mărturiseaşte înţelepciunea, unde zice: ,,Grădina închisă şi fîntîna pecetluită, ce folos iaste de la amîndoao?" Iaste vreadnic de socoteală şi numărul talanţilor, căci zice că au dat unuia 5, altuia doi, altuia unul; aceasta nu pentru alt zice, fără cît ca să ştim că den ceale ce-s cu număr nu se cade să ascunză cineva, ce să le păzască deplin. Şi aceasta pentru ce? Pentru că are a ne lua sama, şi pentru aceastea, şi pentru dobînda lor. Cînd? ,,Pînă voiu veni" - zice -, adecă la a doua venire, la cea înfricoşată şi preadireaptă judecată. Preadireaptă îi zic, pentru că la aceasta Judecatoriul, ca un Dumnezau, nu poate să greşască, greşiţii nu pot să-ş ascunză greşalele lor, şi răspunsul ce iaste să fie nu se mai preface. Precum să veade dară, puţină iaste vreamea întru care avem a neguţitori talantul dumnezăiescului dar. Şi auzind aceasta, eu, smeritul domn, den gura Domnului mieu, adease a zice: ,,Privegheaţi, că nu ştiţi în ce ceas Domnul nostru vine", cunoscutu-mi-am datorie nepărăsită mai nainte de a sosi sfîrşitul nemerniciei meale, după darul ce mi s-au dat den mila lui Dumnezău, să neguţitoresc duhovniceasca neguţitorie şi să dau celor ce sînt supt ascultarea noastră talandul care m-au încrezut Domnul, şi aceasta am făcut: la tălmăcirea aceştii Sfinte Scripturi, făcînd multă nevoinţă şi destulă cheltuială, despre o parte puind dascali ştiuţi foarte den limba elinească, pe preaînţeleptul cel dentru dascali ales şi arhiereu Ghermano Nisis şi, după petreacerea lui, pre alţii care s-au întîmplat, şi, despre altă parte, ai noştri oameni ai locului, nu numai pedepsiţi întru a noastră limbă, ce şi de limba elineascăavînd ştiinţă ca să o tălmăcească, carii, luînd lumină şi dentr-alte izvoade vechi şi alăturîndu-le cu cel elinesc al celor 70 de dascali, cu vrearea lui Dumnezău o au săvîrşit, precum să veade. Şi măcară că la unele cuvinte să fie fost foarte cu nevoie tălmacitorilor, pentru strimtarea limbii româneşti, iară încăş avînd pildă pre tălmăcitorii latinilor şi sloveanilor, precum aceia, aşa şi ai nostri le-au lăsat precum să citesc la cea elinească. Şi după isprăvirea tălmăcitului acestii folositoare şi sfinte osteneale, luînd după cum să cade şi voie de la sfînta şi muma noastră Beseareca cea Mare, s-au dat în tipografie de s-au tipărit în Sfînta Mitropolie den Bucureşti, fiind arhiereu şi păstoriu creştinescului acestuia norod preasfinţitul părintele nostru Chir Theodosie Mitropolitul. Şi spre aceasta m-am îndemnat ca să să dea la toţi Dumnezăiescul Cuvînt, ştiind bine că Dumnezău au poruncit sfinţilor Săi ucenici şi apostoli să propoveduiască pre Făcătoriul de viaţă, Cuvîntul Său, la toată zidirea, ca să nu rămîie cineva neluminat de strălucirea darului Său, care vedem, pînă în ziua de astăzi, că n-au rămas nici un neam, nici o limbă (măcară şi varvară şi carii la ceale de apoi hotară ale lumii depărtaţi) ca să nu citească întru a lor limbă Dumnezăiasca Scriptură, care nu iaste dentr-alt, <p XXXV> fără cît den darul Duhului Sfînt, Care, în ziua de Petdesetniţă, au deşchis gura Sfinţilor Apostoli şI propoveduia cu toate fealiurile de limbi cuvîntul lui Dumnezău, pentru că nu sînt tainele credinţii noastre ca ale elefsineanilor, să zacă ascunse şi închise, ce toţi să cade să ia darurile ceale bogate ale lui Dumnezău pentru spăsenia lor, care, fără de citirea Sfintei Scripturi ce ne talmăceaşte să cunoaştem şi pre înşine, şi pre Dumnezău, iaste fară de puţinţa a le dobîndi. ,,Cercetaţi Scripturile" - zice Domnul -, că întru aceastea să încheaie toată conoştinţa celor dumnezăieşti şi omeneşti lucruri.Aceastea cuprind poruncile şi leagea lui Dumnezau , care porunci iaste înţelepciunea, ceaea care face pre om adevărat om, precum, cu mare înteleagere, şi preaînţeleptul Solomon au ales aceasta, unde zice: ,,De Dumneziu te teame şi poruncile Lui păzeaşte", că aceasta e tot omul; şi, cea mai de apoi, Scriptura iaste care află raiul omului sau raiu face pre om. Rog dară să priimiţi cu bucurie cea bună îndurare cu care ne-am nevoit pentru folosul obştesc şisă rugaţi pre Dumnezău şi pentru a noastra spăsenie.<p XXXVII>PREA LUMINATULUI, PREA CREŞTINULUI, preaslăvitului, iubitoriului de Hristos, Domnu şi oblăduitoriu a toată Ugrovlahia IOAN ŞERBAN CANTACOZINO BASARABA VOIEVOD,dragostea cea întru Hristos şi apostoleasca blagoslovenie aducem Măriei Tale!Omul cel ce iaste desăvîrşit, dentru aceasta să cunoaşte că iaste desăvîrsit, căci pururea socoteala şi gîndul lui are la săvîrşitul acela pentre care iaste de la Dumnezău făcut şi zidit, care săvîrşit nu iaste alt, fără cît însuşi Dumnezău. Dirept aceaea la Apocalipsis zice: ,,Eu sînt Cel dentîiu şi Cel de apoi". Şi ce va să însemneaze cu aceasta, fără cît ,,Eu sînt Cel dentîiu", adecă dentru Care sînt toate, de unde şi omul mai vîrtos au luat începătura şi la aceaea să uită; ,,Eu sînt Cel de apoi", adecă, precum începătura săvîrşirei lucrurilor şi a omului iaste, aşa iaste săvîrşirea cea de săvîrşit: la Mine să aibă săvîrşitul, la Mine să năzuiască, că, de vor năzui aiurea, vor peri. ,,Eu sînt Cel dentîiu şi Cel de apoi". Şi vei vedea şi cu socoteală, de iaste adevărat acesta; fireaşte, pohta omului ca la un semnu să uită la Dumnezău; şi nu numa noi, bunii credincioşi, şi direpţii, şi creştinii,carii avem leagea vieţii, ce tocma şi păgînii, cei ce tot fealiul de fărădeleage în toate zilele facu, îş aduc aminte de Dumnezău şi-L roagă. Pentru că şi ei de la Dumnezău au fiinţa, şi fireaşte îşi caută săvîrşitul lor, măcară că lipsescu departe de la Dumnezău, cît e iadul de raiu. Iară încăşi ajunge aceasta ca să cunoaştem că firească pohtă trage pre oameni la Dumnezău, ca spre Cel de apoi săvîrsit, spre Carele, oricine să va uita precum să cade, acela iaste desăvîrşit şi, deaca-i iaste gîndul lui acolo, să cunoaşte că iaste desăvîrşit. Dirept aceaea, toţi cei buni şi direpţi, care bine au vieţuit în lume, zicem că-s desăvîrşit şi mai vîrtos decît toţi Sfinţii Apostoli şi cîţi voiescu şi lucrează lucruri apostoleşti, pentru că aceştea mai pre deasupra cunoscu pre Dumnezău că iaste Binele cel desăvîrşit şi Săvîrşitul cel după urmă. Dirept aceaea să zice la Cîntarea cîntărilor: ,,Spune-m, pre carele au iubit sufletul mieu, unde paşti, unde şăzi?" Unde ţi-i slava şi împărăţia Ta, Dumnezăul mieu? Şi pentru care lucru iaste Dumnezău pricină de săvîrşit şi să pohteaşte? Zicu, dentru dragoste, carea în trei chipuri să împarte: întîiu pentru neam, a doua pentru vrednicie, a treia pentru fapte. Să zicem dară pentru cea dentîiu.Măcară că voinţa bună iaste mai pe deasupra, cînd neamul să lipseaste de bunătăţi, ca în vreamea lui Avraam, care s-au ales pentru bunavoinţă, avînd tată închinătoriu de idoli, iară cînd cură amîndoao, şi voinţa bună şi neamul, fără de asămănare iaste blagorodnia. Dirept aceaea lăudăm pre marele Costantin, căci au fost dentru împăraţi, şi fiiu, şi nepot, şi alţii mulţi pre carii lăsăm, îndestulîndu-ne că Cel peste tot desăvîrşit Iisus ca o laudă mare ia de cătră Duhul cel Sfînt, căci iaste de împărătesc şi patrieşăsc neam, numindu-Să fiiul lui David şi fiiul lui Avraam. Şi la Apocalipsis zice: ,,Iată, au biruit leul cel ce iaste den fealiul Iudii, rădăcina lui David". A doua, pentru vrednicia, că mulţi sînt mari despre bunacredinţă, iară nu să cunosc, de vreame ce celora ce au mare cuviinţă le dă Dumnezău şi vrednicie şi cunoscuţi îi face, că ei pohtesc pre Dumnezău ca pre un desăvîrşit făcătoriu de bine; precum şi David, deaca-i zise Dumnezău, precum să arată la al şaptele cap, la A doua Împărăţie: ,,Luatu-te-am den staulul oilor şi te-am făcut numit după numele celor mari carii sînt pre pămînt", şi el răspunse: ,,Nu iaste altul ca Tine şi nu iaste Dumnezău afară den Tine". A treia, pentru fapte, de care să laudă Moisi de cătră Dumnezău, că s-au aflat credincios în toată Casa lui Dumnezău, ca, dîndu-i să fie mare voivod şi puitoriu de leage lui Israil, cînd greşiia norodul la Dumnezău, tăia, omorîia, certa, iară cînd cîrtiia spre dînsul şi-l suduia, el să ruga pentru ei, nu pentru altceva, pentru căci de mare lucruri sa învrednicise a fi posluşitoriu, desăvîrşit iubea pre Dumnezău şi pre Dînsul avea Săvîrsitul cel de apoi. Precum şi Apostolii, pentru căci făcea lucrurile ceale neasămănate: poftiia să moară ca nişte săvîrşiţi, şi a fi cu Hristos Cel desăvîrşit. Unii săvîrşiri ca acestiia te-ai învrednicit a fi, Măria Ta; dirept aceaea şi gîndul de săvîrşit îl tinzi cătră Dumnezău ca spre Săvîrşitul cel de apoi: întîiu pentru neam, pentru că cel părin<p XXIX>tesc să trage despre diregătorie de patrichii şi de sfeatnici împărăţiii greceşti, precum au fost, pre vreamea lui Ioan Vataţi, cel ce era păharnic şi domn Thrachiei, Ioan Cantacozino carele au oştit asupra ghinovezilor celor de la Rodos, pre la leatul 1225 de la Hristos, căruia nepot au fost cela ce şi împărat T*arigradului au ajunsu, Ioan Cantacozino, nu numai slujît la ceale politiceşti şi iscusit de multa bunătate ce avea spre cei de supt stăpînire, ce şi ales bogoslov: întîiu că au hulit ceale pămînteşti şi au ajuns pre pămînt înger, ca un alt apostol nou, pre Hristos numai, şi iubindu-L, şi cîştigîndu-L; şi a doua că au tălmăcit, den Dumnezăiescul Duh, Cîntarea cîntărilor, care talmăcirea aceaea asemănare nici au priimit, nici va priimi în veaci; a treia că au acoperit hulele şi blestemele prorocului celui mincinos mai mult decît alt fieştecare, şi, după aceaea, le-au mustrat şi basne le-au arătat, cu sila cuvîntului şi cu putearea Scripturilor. Deci, de au scris după aceaea unii dascali ai Răsăritului şI ai Apusului împotriva minciunii pîngăritului aceluia, de la acesta au luat pricinile, şi a scrie, şi a lăsa scrisori bune şi cu tărie. Deci dentru acela au fost şi iaste neamul Măriei Tale slăvit, şi la politiceştile stăpîniri lăudat, şi la dumnezăiasca credinţă vestit, şi la duhovniceasca înţelepciune minunat. Derept aceaea şi pre vreamea lui sultan Suliman, fericitul strămoşul Măriei Tale, Dimitrie Cantacozino, cu multa lui înţelepciune au oprit şi n-au surpat păgînii bisearicile T*arigradului, precum îl luoase cu sabia şi avea direptate, după legile lor, să nu lase acolo bisearică de creştini. Şi după acela, pînă în zilele Mării Tale, vreadnic de minune iaste cel laudat neam al Mării Tale, precum mărturiseaşte cea iubitoare de Dumnezău viaţă a fericitului părintelui Mării Tale, răposatului Costantin Cantacozino, carea cinstea bunătăţii lui era mai peste toată lumea. Iară şi despre partea maicii Mărici Tale într-acestaş chip au fost şi iaste, pentru că Basarabă, după cum zice istoricul care să cheamă Halcocondil, la a şaptea carte a Istoriei lui, fost-au pe vreamea lui sultan Murat, tatăl lui Mehmet, celui ce au luat T*arigradul, al doilea neam de domnie, de vreame ce acesta au adus pre Dan, feciorul lui Băsărabă, domn T*ării Rumâneşti; că şi Băsărabă adecă domn era, după a acestuiaş Istorie, care scrie la al noaolea carte, cînd domnia T*ării Rumăneşti biruia pînă la Marea Neagră, de vreame ce şi cetatea Chiliei au fost parte de T*ara Rumânească, că şi Vlad Vodă, dentr-acelaş neam, au domnit pre la leatul 1455 de la Hristos. Iară den vreamea lui Băsărabă Vodă şi a lui Dan Vodă, de nu avem elinească istorie cîţi nepoţi de ai lor au domnit, însă avem mii de alte istorii, căci, cînd nepoţii lor domniia şi să numiia Băsărăbeşti, cînd era boiari, măcară că, pentru zavistia stăpînitorilor celor tirani, să chiema şI ei, feciori de domn, cu alt nume. Şi acesta s-au făcut de multe ori, pînă la Şărban Voievod, părintele maicei Măriei Tale, doamnii Elinii, care şi cu lucrul şi cu cuvîntul era prealuminată, şi pînă la Matei Voivod cel vestit, şi pînă la Costantin Voivod, cel despre mumă unchiul Măriei Tale, şi pînă în zilele Marii Tale prealuminate. Dirept aceaea şi vrednicia Mării Tale neasămănată iaste, căci că neamul, şI despre tata, şi despre mumă, să trage de multe împărăţii şi domnii, măcară că slăvit au fost, iară în cea de apoi întru boierie slujiia. Iară Măria Ta pre acesta la puteare domnească l-ai rîdicat, însă domnind iară împărăţeaşte şi stăpînind iară cu mare cuviinţă, norodului povăţuitoriu fiind, iară de noroade a purta grijă şi spre limbi fiind făcătoriu de bine; pentru că prea milostiv eşti şi dulce făcătoriu de bine, chiverniseşti şi bine oblăduieşti; iară n-ai pre altul aseamenea, plineşti chipul părintesc, cel împărătesc, iară mai vîrtos cinste strămoşilor făcîndu-te, au de strămoş cinstindu-te. Dirept aceaea dăruitu-ţi-s-au şi ceale peste fire lucruri, nu numai căci den tinereaţe te-ai arătat luminat sprepoliticeştile stăpîniri, ce şi spre toate te-ai arătat ştiut; şi la primejdiile vremii ales otcîrmuitoriu şI curăţitoriu de tiranii patriei, şi de obştea sfintelor mînăstiri şi biseareci den temelie bun chititor, şi înnoitoriu Dumnezăiescului Mormînt, şi Sfîntului Muntelui Athonului de multe ori întrumulte ajutoriu, şi, cea decît toate mai mare, sfintei şi catholiceştii şi apostoliceştii Biseareci, în multe părţi te-ai arătat ajutoriu, cu multe fealiuri, care lucrul acesta iaste cel dentîiu al bunătăţilor. Dirept aceaea Fotie, patriarhul T*arigradului, scriind cătră Mihail, biruitoriul Bulgariei, zice: ,,Adecă cealealalte lucruri, mici aduc folosinţele, iară nevoinţa care iaste pentru besearică nemoarte cîştigări nemortului suflet lucrează!". Şi ajuţi Besearecii: întîiu, că Scriptura cea Noo, răsipită fiind, după izvodul cel vechiu, şi cu nevoie aflată, a să citi de preoţii cei de ţară, la rînduiala tipicului elinesc, spre lesne cetire o ai tocmit; a doua, că o ai tălmăcit în limba rumânească şi o ai tipărit, şi, dintr-a Mării Tale cheltuialăi atîtea cărţi făcînd, le-ai dat Maicii Bisearicii a să citi: a treia, că Veachea Scriptură tălmăcindu- o pre limba rumânească, aiave a să citi o ai <p XXXI> făcut. Că, de vreame ce, după politiceştile legi, nu să cade omului grec a nu şti legile grecilor, cu cît era mai dirept creştinii rumâni să ştie legile lui Dumnezau, care iaste Sfînta Scriptură. Şi adevărat la rumâni s-au plinit cuvîntul Apostolului Filip care au zis cătră hadimul împărăteasii ethiopilor: ,,Oare cunoşti ceale ce citeşti?"; precum zic bogoslovii: ,,Cel ce nu cunoaşte, să nu să cunoască!" Direptaceaea spre mustrare zicea Dumnezău jidovilor pren Isaia, precum zice Apostolul cătră corintheani: ,,Cu alte limbi şi cu alte buze voiu grăi cătră dînşii, şi nici aşa nu mă vor asculta". Aceasta şi la rumâni s-au plinit. Că, cu glas striin grăind lor Dumnezău, nu asculta, iară acum Sfînta Scriptură, prin nevoinţa Măriei Tale, să citeaşte şi cunoscută să face şi la mari şi la mici. Şi de vreame ce cel atocma Apostol Costantin împărat, căci au scris Sfînta Scriptură, la o samă de cărţi, ca să să citească pre la besearicile ceale den T*arigrad, să laudă şi să cinsteaşte, cu cît mai vîrtos vreadnic de mii de laude eşti Măria Ta, care la un norod întreg dai cuvîntul lui Dumnezău, ca oarece lumină fiind pînă acum supt acoperemînt, şi o pui în sfeaşnic, ca să lumineaze celor den casă ai besearicii noroade: rumânilor, moldoveanilor şi ugrovlahilor. Creştinat-au sfîntul Zlataust pre rumâni, pre carii şi ,,lăcuitorii Nistrului" îi numesc leatopiseţile ceale besereceşti, învăţînd pre unii dentr-înşii carte şi limba elinească, şi cu aceaea au învăt,at pre ceialalţi. Iară Măria Ta, lipsă de atîţea ani o ai adus la săvîrşire desăvîrşit, învăţînd atîtea noroade să cugete ziua şi noaptea Leagea lui Dumnezău, şi sara, şi dimeneaţa, şi amiazăzi să povestească minunile Lui, şi să binecuvinteaze în toată vreamea pre Domnul, şi cînd să vor culca, şi cînd să vor scula, şi cînd vor călători, şi cînd vor şădea, după dumnezăiasca poruncă,care grăiaşte la al 6 cap la A doua Leage. Şi de vreame ce Ulfila, episcopul gothilor, iaste lăudat că pre vreamea lui Valendian au tălmăcit unile părţi ale Sfintei Scripturi spre limba lor ca să să întărească oamenii neamului sau den pîinea cea vie a învăţăaturii duhului, cu cît mai vîrtos eşti Măria Ta vreadnic de cinste, tălmăcind şi dînd nu oarecare părţi, ce toată Scriptura, şi nici la puţină părticea de limbi, ce la întregi şi de multe fealiuri de noroade, şi mai vîrtos împreunate fiind întru toate cu catholiceasca Besearică. Şi să făcură, precum porunceaşte Domnul, la al 6 cap al lui Ioan Evanghelistul, "ţoţi învăţaţi de Dumnezău". Stravon, scriitoriul-de-pămînt, vrednicia şi mărirea rumânilor scriind, numai pre ostaşii vremii aceiia care era asupra vrăjmăşilor ţărîi îi număra. Iară în zilele Mariei Tale, şi bărbaţi, şi muieri, şi tineri, avînd armă biruitoare Sfinta Scriptură, oştesc împotrivă, nu spre oameni, şi trup, şi sînge, ce spre împăraţii veacului acestuia, cătră ceale duhovnicesti ale vicleniei, şi dînd războiu, şi biruind, precum şi Domnul, postind, după cum zice Scriptura, au biruit pre diavolul. Şi de are Ptolomeu, împăratul Eghipetului, mai mare lauda, care au tălmacit Sfînta Scriptura den limba ovreiască spre cea elinească, decît au zidit ceale de la Mernfes piramide şi au tocmit ceale patru cărţI de astronomie, cu cît mai vîrtos Maria Ta eşti vreadnic de multe şi mari laude, care o ai tălmăcit spre limba cea de moşie a locului, nu spre trufă precum acela, ce pentru mîntuirea noroadelor şi duhovniceasca hrană a credincioşilor. Marele Costandin, ospătind pre oarecarii den episcopi, precum Evsevie scrie la viaţa lui, n-au vrut să să laude de stema şi de diadima, şi de înălţarea cea împăratească, şi de ceale lumeşti biruinţe, şi pompe, şi isprăviri, ce să bucura căci să afla împreună-lucrătoriu la Evanghelia lui Hristos; pentru aceaea şi zicea: ,,Voi sînteţi episcopi creştinilor pre denlăuntru lucrînd tainele, iară şi eu însumi episcup sînt, lucrînd-împreună la ceale de afara zidiri de dumnezăieşti beseareci, înnoiri, aduceri de lumini şi aprinzări de lumini". Şi mai mult aceasta, ca cuvîntul lui Dumnezau să să adaoga şi să să înmulţească spre noroade, ca aceastea sînt şi ale Mării Tale îndireptări, care înţelepciunea lui Dumnezau te-au născut şi, aplecîndu-te bine cu bunătătile, şi crescîndu-te, şi împlindu-te de Dubul Sfînt, ochiu te-au arătat, luminînd cu lumina pre cei ce sînt supt ascultarea Mării Tale, cu o nevoinţăa preste fire, ca aceasta a Scripturilor, ca să pazeasca dumnezăieştileporunci, să să întarească întru viaţa veacinică. Dirept aceaea rugam ca şi de-acum înainte să fii a toată bunătatea şi buna credinţă pilda, nu numai celor den zilele Marii Tale, ce şi în urma Mării Tale, a tot neamul omenescu, buna şi marea învăţătură bune şi mari lucrînd. Pentru care, mai vîrtos, şi cea nespusă şi veacinica împărăţia ceriurilor va dărui Mării Tale moştenire neclatită, şi lăcaş nemutat, şi peste fire, întru cîstigarea dumnezăieştii desfătăciuni cei nestricate în veacii veacilor, amin!Dositheu, den mila lui Dumnezău patriarh Sfintei Cetăţi Ierusalimului şi a toată Palistina, rugătoriu de sănatatea Mării Tale.<Cr Facerea> <Cap I><p 1> Dumnezeiasca Scriptură Veache şi Nouă De-nceput au făcut Dumnezăuceriul şi pămîntul. Iară pămîntul era nevăzut şi netocmit.Şi întunearec zăcea deasuprapreste cel fără de fund, şi Duhul lui Dumnezău Să purtadeasupra apei. Şi zise Dumnezău: ,,Să să facă lumină!" Şi să făculumină. Şi văzu Dumnezău lumina că iastebună, şi osebi Dumnezău între mijlocul lumi-nii şi între mijlocul întunearecului. Şi numiDumnezău lumina zio şi întunearecul numinoapte. Şi să făcu sară şi să făcu dimeneaţă, ziuna. Şi zise Dumnezău: ,,Facă-se întăritură în mijlocul apei, şi să fie osebitoare întreapă şi între apă!" Şi să făcu aşa. Şi făcuDumnezău întăritura şi osebi Dumnezău întremijlocul apei care era supt întăritură şi întremijlocul apei ce era deasupra întăriturii. Şinumi Dumnezău întăritura ceriu. Şi văzuDumnezău că iaste bine. Şi să făcu sară şi săfăcu dimeneaţă, zi a doua. Şi zise Dumne-zău: ,,Adune-se ape cea de supt ceriu într-oadunare şi să să ivească uscatul!" Şi să făcuaşa. Şi să adună ape cea de supt ceriu la adu- nările ei şi să ivi uscatul. Şi numi Dumnezău uscatul pămînt şi adunările apelor numimări. Şi văzu Dumnezău că iaste bine. Şizise Dumnezău: ,,Răsară pămîntul buruianăde iarbă sămănătoare, sămînţă după fealiu-şşi după asămănare-ş, şi lemn roditoriu făcîndroadă, căruia sămînţa lui într-însul, dupăfeliu-ş, pre pămînt!" Şi fu aşa. Şi scoasepămîntul buruiană de iarbă sămănătoare, sămînţă dupre fealiu şi dupre asemănare, şilemn roditoriu care face roadă, căruia sămînţa lui într-însul, dupre neam, pre pămînt.Şi văzu Dumnezău că iaste bine. Şi să făcusară şi să făcu dimeneaţă, zi a treia. Şizise Dumnezău: ,,Facă-se luminători întruîntăritura ceriului, spre luminarea pămîntului,ca să osebească între mijlocul zilii şi între mijlocul nopţii şi să fie în seamne şi în vremi şi înzile şi în ani Şi să fie spre luminare întru întăritura ceriului, ca să lumineaze prepămînt." Şi să făcu aşa. Şi făcu Dumnezău cei doi luminători: luminătorul cel mare sprestăpînirea zilii şi luminătoriul cel mic sprestăpînirea nopţii, şi stealele. Şi puse pre dînşii Dumnezău întru întăritura ceriului, casă lumineaze pre pămînt Şi să stăpînească zilii şi nopţii Şi să osebească între mijlocul luminii şi între mijlocul întunearecului. Şivăzu Dumnezău ca iaste bine. Şi să făcu sară şi să făcu dimeneaţă, zi a patra. Şi zise Dumnezău: ,,Scoaţă apele tîrîtoare de sufletevii şi zburătoare zburînd asupra pămîntuluispre întăritura ceriului". Şi să făcu aşa. Şi făcu Dumnezău chitoşii cei mari şi tot sufletulvitelor tîrîtoare care au scos apele, după fealiurile lor, şi tot zburătoriul ce zboară, dupăfealiu-ş. Şi văzu Dumnezău cum sînt bune.Şi le blagoslovi Dumnezău,zicînd: ,,Creaşteţi şi vă înmulţiţ şi umpleţi apele în mări, şi zburătoarele mulţească-se asupra pămîntului".Şi să făcu sară şi să făcu dimeneaţă, zi a cincea. Şi zise Dumnezău: ,,Să scoaţă pămîntulsuflet viu după fealiu-ş, cu patru picioareşi tîrîtoare şi jiganii pămîntului, după fealiu-ş". Şi să făcu aşa. Şi făcu Dumnezeu hiarăle pămîntului după fealiu-ş, şi dobitoacele după fealiul lor, şi toate tîrîtoarele pămîntului după fealiu-ş. Şi văzu Dumnezău că sîntbune. Şi zise Dumnezău: ,,Să facem om după chipul Nostru şi după asămănare; şi să stăpînească peştilor mării, şi pasarilor ceriului, şidobitoacelor, şi tot pămîntul, şi tuturor tîrîtoarelor ce să tîrăsc asupra pămîntului". Şi făcu Dumnezău pre om, dupre chipul lui<p 2>Dumnezău l-au făcut pre dînsul; bărbat şi fămeaie au făcut pre dînşii. Şi blagoslovi Dumnezău pre dînşii, zicînd: ,,Creaşteţi-vă şi vă înmulţiţ şi umpleţi pămîntul şi domniţ pre dînsul; şi stăpîniţ peştilor mării, şi pasărilor ceriului, şi tuturor dobitoacelor, şi tot pămîn-tul, şi tuturor tîrîtoarelor ce să tîrăsc asupra pămîntului". Şi zise Dumnezău: ,,Iată, am dat voao toată iarba sămănătoare, sămînţă de sămănat care iaste asupra pămîntului, şi tot lemnul care are într-însul roadă de sămînţă sămănătoare: voao va fi de mîncare. Şi la toate hiarăle pămîntului, şi la toate pasările ceriului, şi la tot tîrîtoriul ce să tîraşte asupra pămîntului, care are în sine suflet de viaţă, şi toată iarba vearde, de mîncat". Şi să făcu aşa. Şi văzu Dumnezău toate cîte au făcut, şi iată - bune foarte. Şi să făcu sară şi să făcu demineaţă, zi a şasea. <CAP II> Şi să săvîrşiră ceriul şi pămîntul şi toată podoaba lor. Şi săvîrşi Dum-nezău a şasea zi faptele Lui care le-au făcut; şi odihni Dumnezău a şaptea zi de toate faptele Lui care au făcut. Şi blagoslovi Dumnezău ziua a şap-tea şi o sfinţi pre ea, pentru că într-însa încetă de toate faptele Lui care începu Dumnezău a face. Aceasta e cartea facerii ceriului şi a pămîntului, cînd s-au făcut. În care zi au făcut Domnul Dumnezău ceriul, şi pămîntul, Şi toată verdeaţa cîmpului, mai înainte decît a răsări pre pămînt, şi toată iarba cîmpului, mai înainte de a să face: pentru că n-au plouat Dumnezău pre pămînt şi om nu era a lucra pre dînsul. Şi izvor ieşiia den pămînt de adăpa toată faţa pămîntului. Şi zidi Dum-nezău pre om, ţărînă luînd den pămînt, şi suflă în faţa lui suflare de viaţă şi să făcu omul în suflet viu. Şi răsădi Dumnezău grădină în Edem, cătră răsărit, şi puse acolo pre om pre carele au zidit. Şi răsădi iarăş Dumne-zău den pămînt tot lemnul frumos la vedeare şi bun la mîncare, şi lemnul vieţii în mijlocul grădinii, şi lemnul a şti conoştinţa binelui şi răului. Şi rîu iase den Edem, ca să adape grădina, de acolo să împarte în patru înce-pături. Numele unuia - Fison, acesta e ce încunjură tot pămîntul lui Evilat, şi acolo iaste aurul. Şi aurul pămîntului aceluia iaste bun; şi acolo iaste rubinul şi piatra cea vearde. Şi numele al doilea rîu - Gheon, cesta încungiură tot pămîntul Ethiopiei. Şi rîul al treilea - Tigri, acesta e ce mearge înainte în preajma Asiriilor. Şi  rîul al patrulea - Efrat. Şi luo Domnul  Dumnezău pre omul pre carele l-au zidit şi puse pre dînsul în grădină ca să o lucreaze pre dînsa şi să o păzească. Şi porunci Domnul ,, Dumnezău lui Adam, zicînd: ,,Dentru tot lem-nul ce iaste în grădină, cu mîncare să mănînci, Iară dentru lemnul a priceape binele şi  răul să nu mîncaţi dentr-însul; iară în ce zi veţi mînca dentr-însul, cu moarte veţi muri". Şi zise Domnul Dumnezău: ,,Nu  iaste bine a fi omul sîngur; să-i facem lui aju-toriu cătră dînsul". Şi mai zidi Dumnezău  iarăş den pămînt toate hiarăle cîmpului şi toate pasările ceriului; şi le aduse pre eale la Adam, ca să vază ce le va numi pre dînsele; şi tot ce au numit Adam, suflet viu, acesta e numele lui. Şi numi Adam nume tuturor  dobitoacelor, şi tuturor pasărilor ceriului, şi la toate hiarăle cîmpului; iară lui Adam nu să afla ajutoriu aseamenea cu dînsul. Şi puse  Domnul Dumnezău pre Adam somnu, şi adormi; şi luo o coastă dentr-ale lui şi plini trup pentru dînsa. Şi zidi Dumnezău  coasta ce-au luat de la Adam muiare şi o aduse pre dînsa cătră Adam. Şi zise Adam:  ,,Acesta acum iaste os din oasele meale şi trup den trupul mieu! Aceasta să va chema muiare, pentru că dentru bărbatul ei s-au luat; Pentru aceasta va lăsa omul pre tată-său şi  pre mumă-sa şi să va lipi lîngă muiarea lui şi vor fi amîndoi într-un trup". Şi era amîn-doi despuiaţi, şi Adam şi muiarea lui, şi nu să ruşina.  < CAP III> Iară şarpele era mai înţelept decît  toate hiarăle ceale de asupra pămîn-tului, care le-au făcut Dumnezău; şi zise şarpele cătră muiare: ,,Ce că au zis Dumnezău să nu mîncaţi den tot lemnul grădinii?" Şi zise muiarea: ,,Den  roada lemnului grădinii vom mînca; Iară  den roada lemnului ce iaste în mijlocul grădinii au zis Dumnezău: ,,Să nu mîncaţi dentr-însul, nici să vă atingeţi de dînsul, pentru ca să nu muriţi",,. Şi zise şarpele cătră muiare: ,,Nu  veţi muri cu moarte! Pentru că ştie Dum-nezău cum, în ce zi veţi mînca dentr-însul, să vor deşchide ochii voştri şi veţi fi ca nişte dumnezei, conoscînd răul şi binele!" Şi  văzu muiarea cumu e lemnul bun la mîncare şi cum e plăcut a-l vedea cu ochii şi frumos iaste a-l priceape şi,  luînd den roada lui, mîncă, şi deade şi bărbatului ei cu dînsa şi mîncară. Şi să deşchiseră ochii amîndu-rora şi cunoscură cum despuiaţi era, şi cusură frunze de zmochin şi-ş făcură <p 3> lor încingeri împrejur. Şi auziră glasul Domnului Dumnezău, umblînd în grădină înde sară; şi să ascunsără Adam şi muiarea lui de faţa Domnului Dumnezău în mijlocul raiu-lui. Şi chemă Dumnezău pre Adam şi zise lui: ,,Adame, unde eşti?" Şi zise Lui: ,,Gla-sul Tău am auzit, umblînd pen grădină, şi m-am spămîntat, că despuiat sînt, şi m-am ascuns". Şi zise lui Dumnezău: ,,Cine ţ-au spus cum eşti despuiat? Fără numai den lem-nul ce ţ-am poruncit ţie de acela sîngur să nu mănînci, de acela ai mîncat?" Şi zise Adam: ,,Muiarea care ai dat cu mine, aceasta mi-au dat lemn, şI am mîncat". Şi zise ,,Ce ai făcut aceasta?" Şi zise muiarea: ,,Şarpele m-au amăgit, şi am mîncat". Şi zise Domnul Dumnezău şarpe-lui: ,,Căci ai făcut aceasta, blestemat - tu den toate dobitoacele şi den toate hiarăle cîte sînt asupra pămîntului! Pre pieptul tău şi cu pîn-tecele să umbli, şi pămînt să mănînci în toate  zilele vieţii tale! Şi vrajbă voiu pune întru mijlocul tău şi întru mijlocul muierii, şi întru mijlocul semenţiei tale şi întru mijlocul semenţiei ei. El va păzi ţie capul şi tu vei păzi lui calcîile". Şi muierii zise: ,,Mulţind voiu mulţi scîrbele tale şi suspinul tău; întru scîrbe vei naşte feciori, şi întoarcerea ta - cătră bărbatul tău, şi el pe tine va stăpîni". Iară lui Adam zise: ,,Căci ai ascultat glasul muierii tale şi ai mîncat den lemnul care ţ-am poruncit ţie dentru acela numai să nu mănînci, dentru acela ai mîncat, blestemat pămîntul întru lucrurile tale! Întru scîrbe vei mînca pre dînsul, în toate zilele vieţii tale; Mărăcini şi ciulini va răsări ţie, şi vei mînca iarba cîmpului. Întru sudoarea feaţii tale vei mînca pîinea ta, pînă te vei învîrteji în pămînt, dentru carele te-ai luat; că pămînt eşti, şi în pămînt vei mearge". Şi numi Adam numele muierii lui: ,,Viaţă", pentru că e mumă tuturor viilor. Şi făcu Domnul Dum-nezău lui Adam şi muierii lui îmbrăcăminţi de piale, şi-i îmbrăcă pre dînşii. Şi zise Dum-nezeu: ,,Iată, Adam să făcu ca unul dentru Noi, ca să priceapă binele şi răul. Şi acum să nu cîndai va întinde mîna sa şi va lua den lemnul vieţii, şi va mînca şi va trăi în veaci". Şi-l scoase pre dînsul Domnul Dumnezău den grădina desfătăciunii, ca să lucreaze pămîntul dentru care s-au luat. Şi-l scoase afară pre Adam, şi-l sălăşlui pre dînsul în preajma grădinii desfătăciunii; şi puse hieruvimi şi sabia cea de pară ce să întoarce, ca să păzască calea lemnului vieţii.  <CAP IV> Şi Adam cunoscu pre Eva, muiarea lui,  şi zămislind născu pre Cain. Şi zise: ,,Agonisiiu om prin Dumnezău!" Şi adaose a naşte pre fratele lui, pre Avel. Şi să făcu Avel păstoriu de oi, iară Cain era lucrînd pămîntul. Şi fu după cîteva zile, aduse Cain dentru roadele pămîn-tului jîrtvă la Dumnezău. Şi Avel aduse şi el  ceale dentîiu născute den oile lui şi den grăsimele lor. Şi privi Dumnezău preste Avel şi preste darurile lui, Iară preste Cain şi  preste jîrtvele lui n-au luat aminte. Şi scîrbi pre Cain foarte şi au căzut cu faţa lui. Şi zise Domnul Dumnezău lui Cain: ,,Pentru căci te-ai scîrbit şi pentru ce căzu faţa ta? De nu  dirept vei aduce, iară pre dirept nu vei împărţi; greşit-ai, mîlcomeaşte: cătră tine e întoarcerea lui şi tu vei stăpîni pre dînsul". Şi zise Cain cătră Avel, fratele lui: ,,Să ieşim  la cîmp". Şi fu după ce fură ei la cîmp, şi să sculă Cain asupra lui Avel, fratelui său, şi-l omorî pre dînsul. Şi zise Domnul Dumne-zău cătră Cain: ,,Unde iaste Avel, fratele tău?" Şi zise: ,,Nu ştiu. Au paznic fratelui mieu sînt eu?" Şi zise Domnul: ,,Ce ai făcut? Glasul  sîngelui fratelui tău strigă cătră Mine den pămînt. Şi acum, blestemat - tu de pe  pămînt carele au căscat gura lui să prii-mească sîngele fratelui tău den mîna ta! Căci lucrezi pămîntul, şi nu va mai adaoge a da ţie putearea lui. Suspinînd şi tremurînd vei fi asupra pămîntului". Şi zise Cain cătră  Domnul Dumnezău: ,,Mai mare iaste vina mea decît a mi se ierta mie. De mă vei  scoate astăzi de pre faţa pămîntului, şi de cătră faţa Ta mă voiu ascunde şi voiu fi suspi-nînd şi tremurînd asupra pămîntului; şi va fi tot cine mă va afla, mă va omorî". Şi zise lui Domnul Dumnezău: ,,Nu aşa, tot cela ce va omorî pre Cain, şapte izbîndiri va dezlega". Şi puse Domnul Dumnezău semnu lui Cain, ca să nu-l omoară pre dînsul tot cine va afla pre dînsul. Şi ieşi Cain de la faţa lui Dumnezău şi lăcui în pămîntul lui Naid, în preajma Ede-mului. Şi cunoscu Cain pre fămeaia lui, şi zămislind născu pre Enoh. Şi era zidind cetate, şi numi cetatea pre numele fiiului lui, Enoh. Şi să născu lui Enoh, Gaidad; şi Gai-dad născu pre Maleleil; şi Maleleil născu pre Mathusala; şi Mathusala născu pre Lameh. Şi-ş luo Lameh doao muieri: numele uniia,  Ada, şi numele ai doilea, Sela. Şi născu  Ada pre Iovil; acesta era părinte celora ce lăcuia în colibile celor hrănitori de dobitoc. Şi nu-mele fratelui lui, Iuval; acesta era care au <p 4> arătat canonul şi copuzul. Iară Sela născu şi ea pre Thovel, şi era bătătoriu de ciocane, faur de aramă şi de fier. Şi sora lui Thovel, Noema. Şi zise Lameh muierilor lui: ,,Ada şi Sela, ascultaţi glasul mieu! Muierile lui Lameh, băgaţi în urechi cuvintele meale! Pentru că bărbat am ucis întru rană mie, şi tinirel întru struncinare mie, Pentru că dentru Cain de şapte ori s-au izbîndit, iară dentru Lameh - de şaptezeci şi şapte". Şi cunoscu Adam pre Eva, fămeaia lui; şi zămis-lind născu fiiu, şi numi numele lui Sith, zicînd: ,,Radicatu-mi-au Dumnezău sămînţă alta, pentru Avel, carele l-au omorît Cain". Şi lui Sith să născu fiiu şi-i puse numele lui Enos; acesta nădejdui a chema numele Domnului Dumnezău.  <CAP V> Aceasta iaste cartea facerii oamenilor. Întru care zi au făcut Dumnezău pre Adam, după chipul lui Dumnezău au făcut pre dînsul. Bărbat şi fămeaie au făcut pre dînşii şi au blagoslovit pre dînşii şi puse numele lui Adam, întru care zi au făcut pre dînşii. Şi trăi Adam 200 şi  de ani, şi născu dupre chipul lui şi dupre obra-zul lui, şi puse numele lui Sith. Şi să făcură zilile lui Adam, care au trăit dupe ce au născut pre acest Sith, ani 700, şi născu fii şi feate. Şi să făcură toate zilele lui Adam carele au trăit ani 900 şi 30, şi au murit. Şi au trăit Sith ani 200 şi 5, şi născu pre Enos. Şi trăi Sith, dupre ce au născut pre Enos, ani 7 sute şi 7, şi au născut feciori şi feate. Şi să făcură toate zilele lui Sith ani 9 900 şi 12, şi au murit. Şi trăi Enos ani 190, şi născu pre Cainan. Şi trăi Enos, dupre ce au născut pre Cainan, ani 700 şi 15, şi au năs-cut fii şi feate. Şi să făcură toate zilele lui Enos ani 900 şi 5, şi au murit. Şi au trăit Cainan ani 100 şi 70, şi au născut pre Male-leil. Şi trăi Cainan, dupre ce făcu pre acest Maleleil, ani 700 şi 40, şi au născut fii şi feate. Şi să făcură toate zilele lui Cainan ani 800 şi 10, şi au murit. Şi au trăit Male leil ani 160 şi 5, şi născu pre Iared. Şi au trăit Maleleil, după ce au născut pre acest Iared, ani 700 şi 30, şi au făcut fii şi feate. Şi să făcură toate zilele lui Maleleil ani 890 şi 5, şi au murit. Şi trăi Iared ani 160 şi 2, şi au născut pre Enoh. Şi au trăit Iared, după ce au născut pre acest Enoh, ani 800, şi au născut fii şi feate. Şi să făcură toate zilele lui Iared ani 960 şi 2, şi au murit. Şi au trăit Enoh ani 160 şi 5, şi născu pre Mathusala. Şi bine plăcu Enoh lui Dumnezău; dupre ce-ş născu lui pre Mathusala, trăi 200 de ani, şi făcu fii şi feate. Şi să făcură toate zilele lui Enoh ani  365. Şi bineplăcu Enoh lui Dumnezău; şi  nu să afla, pentru că l-au mutat pre dînsul Dumnezău. Şi trăi Mathusala ani 187, şi  născu pre Lameh. Şi trăi Mathusala, după  ce au născut pre Lameh, ani 782, şi făcu fii şi feate. Şi să făcură toate zilele Mathusalii  care au trăit ani 969, şi au murit. Şi trăi  Lameh ani 188, şi născu fiiu. Şi puse  numele lui Noe, zicînd: ,,Acesta va odihni pre noi de faptele noastre şi dentru scîrbele mîni-lor noastre, şi de pămîntul care au blestemat Domnul Dumnezău". Şi trăi Lameh, după  ce-ş născu lui pre Noe, ani 565, şi născu fii şi feate. Şi să făcură toate zilele lui Lameh ani  53, şi muri. Şi era Noe de 500 de ani, şi  născu pre Sim, pre Ham, pre Iafeth.  <CAP VI> Şi fu deaca începură oamenii a să face  mulţi asupra pămîntului, şi feate li să făcură lor. Văzînd fiii lui Dumne-zău featele oamenilor că sînt fru-moase, luară-ş lor fămei dentru toate cîte au ales. Şi zise Domnul Dumnezău:  ,,Să nu rămîie Duhul Mieu întru oamenii aceş-tea, pentru că sînt ei trupuri, şi să le fie zilele lor 120 de ani". Şi uriaşii era pre pămînt în zilele acealea şi., după aceaea, deaca întra înlăuntru fiii lui Dumnezău cătră featele oamenilor şi le năştea lor, aceia era uriaşii cei den veaci, oamenii cei numiţ. Şi văzînd Domnul Dumnezău că s-au înmulţit răutăţile oamenilor pre pămînt şi fieştecarele cugetă întru inima lui cu nevoinţă spre răutăţi în toate zilele, Şi Să mîhni Dumnezău căci  făcu pre om pre pămînt şi cugetă Şi zise  Dumnezău: ,,Stinge-voiu pre om care l-am făcut de pre faţa pămîntului, den om pînă în dobitoc, şi den tîrîtoare pînă în pasările ceriu-lui, pentru că M-am căit căci i-am făcut pre ei". Iară Noe au aflat har înaintea Domnu-lui Dumnezău. Şi aceastea sînt naşterile lui Noel Noe, om dirept, desăvîrşit fiind întru semenţia lui, bineplăcu lui Dumnezău Noel Şi născu Noe trei feciori: pre Sim, pre  Ham, pre Iafeth. Şi să strică pămîntul  înaintea lui Dumnezău şi să umplu pămîntul de strîmbătate. Şi văzu Domnul Dumnezău  pămîntul, şi era stricat, pentru că au stricat tot trupul calea lui pre pămînt. Şi zise Domnul Dumnezău lui Noe: ,,Vreamea a tot omul vine înaintea Mea, pentru că s-au împlut pămîntul de strîmbătatea lor; şi iată, Eu voiu strica pre dînşii şi pămîntul. Fă dară ţie <p 5>  sicriiu de leamne în patru muchi; şi cuiuburi vei face în sicriiu, şi-l vei zmoli şi pe den-lăuntru şi pe denafară cu zmoală. Şi aşa vei face sicriiul: de 300 de coţi lungimea sicriiului şi de 50 de coţi latul şi de 30 de coţi naltul lui. Adunîndu-l vei face sicriiul, şi de-asupra de un cot să-l isprăveşti; şi uşa sicriiu-lui o vei face den coaste; cu cămară dedesupt, cu doao rînduri de poduri şi cu trei rînduri îl vei face pre dînsul. Şi Eu iată că aduc poto-pul, apa asupra pămîntului, ca să strice tot trupul întru care iaste duh de viaţă supt ceriu; şi toate cîte vor fi pre pămînt vor muri. Şi voiu pune făgăduinţa Mea cătră tine şi vei întra în sicriiu tu şi feciorii tăi, şi fămeaia ta şi fămeile feciorilor tăi, cu tine. Şi den toate dobitoacele şi den toate tîrîtoarele şi den toate fiarăle şi den tot trupul, cîte doao, cîte doao, den toate să bagi în chivot, pentru să le hră-neşti cu tine; parte bărbătească şi parte  fămeiască să fie. Den toate pasările, după  fealiu-ş, şi den toate dobitoacele, după fea- liu-ş, den toate tîrîtoarele ce să tîrăsc pre  pămînt, după fealiul lor, cîte doao, cîte doao,  den toate vor întra înlăuntru cătră tine, să să  hrănească cu tine, parte bărbătească şi parte  fămeiască. Şi tu vei lua ţie den toate buca- tele care vor fi de mîncare şi le vei aduna cătră  tine şi vor fi ţie şi lor de mîncat". Şi făcu  Noe toate cîte au poruncit lui Domnul Dum- nezău, aşa au făcut.  <CAP VII> Şi zise Domnul Dumnezău cătră Noe: ,,Întră tu şi toată casa ta în chivot, pentru că pre tine te-am văzut dirept înaintea Mea întru neamul acesta. Şi den dobitoacele ceale curate adu înlăuntru cătră tine, cîte şapte, cîte şapte, parte bărbătească şi parte fămeiască, iară den dobitoacele ceale ce nu-s curate, cîte doao, cîte doao, bărbat şi fămeaie. Şi den pasă-rile ceriului ceale curate, cîte şapte, cîte şapte, parte bărbătească şi parte fămeiască, şi den toate pasările ceale necurate, cîte doao, cîte doao, parte bărbătească şi parte fămeiască, ca să hrănească sămînţa peste tot pămîntul. Pentru că încă peste şapte zile Eu voiu aduce ploaie pre pămînt 40 de zile şi 40 de nopţi şi voiu stinge toată rîdicarea care am făcut dupre faţa a tot pămîntul". Şi făcu Noe toate cîte-i porunci lui Domnul Dumnezău. Iară Noe era de ani 6 sute, şi potopul apei să fă-cea pre pămînt. Şi întră înlăuntru Noe, şi fiii lui, şi fămeaia lui, şi fămeile fiiilor lui cu dînsul în chivot, pentru ape potopului. Şi den pasările ceale curate şi den pasările ceale necurate şi den dobitoacele ceale curate şi den dobitoa-cele ceale necurate şi den hiară şi den toate tîrîtoarele ceale de pre pămînt, Cîte doao, cîte doao, întrară cătră Noe în chivot, parte bărbătească şi fămeiască, după cum i-au poruncit lui Dumnezău. Şi fu după ceale  zile, şi ape potopului să făcu asupra pămîn-tului. Întru ani 6 sute şi 1 în viaţa lui Noe,  într-a doao lună, în 27 ale lunii, într-această zi să desfăcură toate izvoarăle fără-fundului şi jghiaburile ceriului s-au deşchis. Şi fu  ploaie pre pămînt 40 de zile şi 40 de nopţi. Într-această zi întră Noe, Sim, Ham,  Iafet, fiii lui Noe, şi fămeaia lui Noe şi cîte-treale fămeile fiilor lui cu dînsul în chivot. Şi toate hiarăle, după fealiu-ş, şi  toate dobitoace, după fealiu-ş, şi tot tîrîtoriul ce să mişcă pre pămînt, după fealiu-ş, şi toată pasărea, după fealiu-ş, Întrară cătră Noe în  chivot, cîte doao, cîte doao, parte bărbătească şi fămeiască, dentru tot trupul în carele iaste duh de viaţă. Şi ceale ce întra înlăuntru,  parte bărbătească şi fămeiască den tot trupul întrară, după cum porunci Dumnezău lui Noe. Şi închise Domnul Dumnezău chivotul dena-fara lui. Şi să făcu potopul patruzeci de zile  şi patruzeci de nopţi pre pămînt şi să preaîn-mulţi apa şi rădică chivotul şi-l înălţă de pre pămînt. Şi să întăriia apa şi să înmulţiia  foarte pre pămînt, şi plutiia chivotul deasupra apei. Iară apa să întăriia foarte-foarte pre  pămînt, şi acoperi toţi munţii cei nalţi, care era supt ceriu. De cincisprăzeace coţi să  înălţă ape în sus şi acoperi toţi munţii cei nalţi. Şi muri tot trupul ce să mişca pre  pămînt, al pasărilor şi al dobitoacelor, şi al hiarălor, şi tot tîrîtoriul ce să mişca pre pămînt. Şi tot omul, şi toate cîte au suflare  de viaţă, şi tot carele era pre uscat au murit. Şi să stinse toată rădicarea carea  era asupra feaţii a tot pămîntul, den om pînă în dobitoc, şi tîrîtoarele, şi pasările ceriului de pre pămînt să stinseră. Şi rămase sîngur Noe şi cei ce era cunînsul în chivot. Şi să înălţă  apa de pre pămînt 150 de zile.   <CAP VIII>  Şi-Ş aduse Dumnezău aminte de Noe,   şi ådeÛ toate hiarăle, şi de toate dobi- toacele, şi de toate pasările şi de toate  jigăniile tîrîtoare cîte era cu dînsul în  chivot; şi aduse Dumnezău vînt pre  pămînt şi încetă apa. Şi să descoperiră izvoa- răle celui fără-fund şi jghiaburile ceriului, şi să  opri ploaia den ceriu. Şi să zbea apa, mergînd   pre pămînt să zbea, şi să împuţina apa după <p 6>  o sută şi 50 de zile. Şi şăzu chivotul în luna a şaptea, în 27 de zile ale lunii, pre munţii lui Ararat. Iară apa mergînd să împuţina, pînă la a zeacea lună. Iară la a unsprăzeacelea lună, în ziua dentîiu a lunii, să iviră capetele munţilor. Şi fu după 40 de zile, deşchise Noe fereastra chivotului carea o au făcut Şi trimise corbul, să vază doară au încetat apa; şi ieşind afară, nu s-au mai întorsu, pînă a să usca apa de pre pămînt. Şi trimise porumbul după dînsul, să vază doară au încetat apa de pre pămînt. Şi neaflînd porumbul odihnă picioarelor lui, s-au întorsu la dînsul la chivot, pentru că apa era preste toată faţa a tot pămîntul. Şi întin-zindu-şi mîna, luo pre dînsul şi-l băgă în chi-vot. Şi îngăduind încă şapte zile, iarăş tri-mise afară pre porumb den chivot. Şi să întoarse porumbul la dînsul de cătră sară, şi avea frunză de măslin stîlpare în gura lui. Şi cunoscu Noe că au încetat apa de pre pămînt. Şi mai aşteptînd şi alte şapte zile, iarăş au trimis porumbul. Şi nu mai adaose a să întoarce cătră dînsul iarăş. Şi fu după 6 sute şi 1 de ani întru viaţa lui Noe, în luna den-tîiu, întru una a lunii, lipsi apa de pre pămînt. Şi descoperi Noe acoperemîntul chivotului care au făcut şi văzu cum au lipsit apa de pre faţa pămîntului. Şi întru a doao lună, în doaozeci şi şapte ale lunii, s-au uscat pămîn-tul. Şi zise Domnul Dumnezău cătră Noe zicînd: ,,Ieşi den chivot tu, şi fămeaia ta, şi feciorii tăi, şi fămeile feciorilor tăi cu tine! Şi tot trupul, den pasări pînă în dobi-toace, şi tot tîrîtoriul ce să tîraşte pre pămînt, scoate afară cu tine; şi vă creaşteţi şi vă înmulţiţi pre pămînt". Şi ieşi Noe, şi muia-rea lui, şi feciorii lui, şi muierile feciorilor lui, cu dînsul. Şi toate hiarăle, şi toate dobitoa-cele, şi tot tîrîtoriul, şi toată pasărea ce să mişcă pre pămînt, după fealiul lor, au ieşit den chivot. Şi zidi Noe jîrtăvnic lui Dumne-zău şi luo den toate dobitoacele ceale curate şi den toate pasările ceale curate şi aduse pentru arderea-de-tot pre jîrtăvnic. Şi mirosi Domnul mirosire bine mirositoare şi zise Domnul Dumnezău: ,,Cugetîndu-Mă, nu voiu mai adaoge de acum a blestema pămîntul pentru faptele oamenilor, pentru că zace cugetul omului pre ceale reale den tinereaţe; deci nu voiu mai adaoge a omorî tot trupul viu, după cum am făcut. Toate zi-lele pămîntului, sămînţă şi sea-cere, frig şi zăduh, vară şi primăvară, ziua şi noaptea, nu vor mai înceta!"  <CAP IX> Şi blagoslovi Dumnezău pre Noe şi pre  feciorii lui şi le zise lor: ,,Creaşteţi-vă şi vă mulţiţi şi împleţi pămîntul şi stă-pîniţi pre dînsul! Şi frica voastră şi  cutremurul va fi pe toate fiarăle pă-mîntului, şi pre toate pasările ceriului, şi pre toate cîte să mişcă pre pămînt, şi toţi peştii mării supt mînile voastre am dat. Şi tot tîrî-toriul carele iaste viu, voao să vă fie de mîn-care; ca tufele ierbii le-am dat voao toate. Fără numai carne întru sîngele sufletului să  nu mîncaţi. Pentru că şi sîngele vostru, a  sufletelor voastre, den mîna a toate jiganiile voiu ceare pre dînsul, şi dentru mîna omului fratelui voiu ceare aceasta: Cela ce varsă  sîngele omului, pentru sîngele lui să va vărsa, pentru că, întru chipul Lui, Dumnezău au făcut pre om. Iară voi creaşteţi şi vă mul-ţiţi şi împleţi pămîntul şi vă mulţiţi pre pămînt!" Şi zise Dumnezău lui Noe şi fe-ciorilor lui zicînd: ,,Şi iată, Eu rîdic făgă-duinţa Mea voao, şi semenţiei voastre după voi, Şi a tot sufletul viu împreună cu voi,  den pasări şi den dobitoace, şi den toate jigă-niile pămîntului cîte sînt cu voi, den toate care au ieşit den chivot. Şi voiu pune făgăduinţa  Mea cătră voi şi nu va mai muri tot trupul de apa potopului şi nu va mai fi de acum potop de apă, ca să strice tot pămîntul". Şi zise  Dumnăzău cătră Noe: ,,Acesta e semn făgă-duinţii carele Eu dau între Mine şi întru voi, şi întru tot sufletul viu, cîte sînt cu voi întru semenţiei veacinice: Arcul Mieu îl puiu  întru nor, şi va fi întru semnul făgăduinţii întru mijlocul Mieu şi a pămîntului. Şi va fi  cînd voiu noora noor pre pămînt, să va ivi arcul în nor, Şi-M voiu aduce aminte de  făgăduinţa Mea care iaste întru mijlocul Mieu şi al vostru, şi întru mijlocul a tot sufletul viu, întru tot trupul, nu va mai fi apa spre potop, ca să stingă tot trupul. Şi va fi arcul Mieu în  noor şi-l voiu vedea pre dînsul, ca să pome-nesc făgăduinţa veacinică între Mine şi între pămînt şi întru mijlocul sufletului viu carele iaste întru tot trupul pre pămînt". Şi zise  Dumnezău lui Noe: ,,Acesta e semnul făgă-duinţii care am tocmit întru Mine şi întru tot trupul carele iaste pre pămînt". Şi era , feciorii lui Noe ce-au ieşit den chivot: Sim, Ham, Iafeth. Ham era tată lui Hanaan. Aceşti trei sînt feciorii lui Noel Dentru aceştea  s-au răşchirat preste tot pămîntul. Şi  începu Noe, om lucrătoriu pămîntului, şi răsădi vie. Şi bău den vin şi s-au îmbătat şi s-au despuiat întru casa lui. Şi <p 7>  văzu Ham, tatăl lui Hanaan, despuiarea tătîni- său. Şi ieşind, spuse celor doi fraţi a lui  afară şi, luînd Sim şi Iafeth haina, pusără pre  amîndoao umerile lor şi să dusără cu dosul  înainte şi acoperiră despuiarea tătîni-său, şi  feaţele lor căutîndu îndărăt, şi despuiarea  tatului lor n-au văzut. Şi să trezvi Noe den vin şi cunoscu cîte-i făcu lui feciorul lui cel mai  tînăr şi zise: ,,Blestemat Ham feciorul, slugă va fi fraţilor lui". Şi zise: ,,Blagoslovit Domnul Dumnezăul lui Sim, şi va fi Hanaan slugă lui. Lărgească Dumnezău lui Iafeth, şi lăcuiască întru lăcaşurile lui Sim şi să să facă Hanaan slugă lui". Şi trăi Noe după potop ani 300 şi 50. Şi să făcură toate zilele lui Noe 9 sute şi 50 de ani şi muri.  <CAP X> Şi aceastea-s naşterile fiilor lui Noe: Sim, Ham, Iafeth; şi să născură lor feciori după potop. Feciorii lui Iafeth: Gamer, şi Magog, şi Madi, şi Ionan, şi Elisa, şi Thovel, şi Mosoh, şi Thiras. Şi feciorii lui Gamer: Ashanaz, şi Rifath, şi Thorgama. Şi feciorii lui Ionan: Elisa şi Tharsis, chiteanii, rodeanii. Dentru aceştea s-au împărţit ostroave limbilor întru pămîntul lor, fieştecarele după limbă, întru neamurile lor Şi întru limbile lor. Şi fecio rii lui Ham: Hus şi Mesrain, Fud şi Hanaan. Şi feciorii lui Hus: Sava, şi Evila, şi Savatha, şi Regma, şi Savathaca; şi feciorii lui Regma: Sava şi Daudam. Iară Hus au năs cut pe Nevrod, acesta au început a fi uriaş pre pămînt. Acesta era uriaş vînătoriu înaintea Domnului Dumnezău, pentru aceaea zic: cum Nevrod - uriaş înaintea Domnului. Şi fu începătura pămîntului împărăţiei lui:Vavilo-nul, şi Oreh, şi Arhad, şi Halani, întru pămîn-tul Senaar. Den pămîntul acela au ieşit Asur şi au zidit Ninevia, Şi Roovoth ceta tea, şi Halah, şi Desi, întru mijlocul Nineviei şi între Halah; aceasta iaste cetatea cea mare. Şi Mesrain au născut pre Ludiim, şi pre Nefthalim, şi pre Enemeteim, şi pre Laviim, Şi pre Patrosoniim, şi pre Hazmo-niim, de unde au ieşit Filistiim, şi pre Gaftho riim. Iară Hanain au născut pre Sidonul, întîi născut, şi pre Heteon, Şi pre Ievu-seon, şi pre Amoreon, şi pre Ghergheseul, Şi pre Eveon, şi pre Arucheon, şi pre Ase neon, Şi pre Aradion, şi pre Samareon, şi pre Amathi. Şi după aceasta s-au răşchirat neamurile hananeilor. Şi să făcură hota-răle hananeilor de la Sidon pînă a veni la Gherara, şi la Gazan, pînă a veni pînă la Sodom şi la Gomor, Adama şi Sevoim, pînă la Dasa. Aceştea sînt feciorii lui Ham întru neamurile lor, după limbile lor, întru ţărîle lor, şi întru limbile lor. Şi lui Sim să  născu şi lui, tată tuturor feciorilor lui Ever, fratele lui Iafeth celui mai mare. Feciorii lui  Sim: Elam, şi Asur, şi Arfaxadu, şi Ludu, şi Aram, şi Cainan. Şi feciorii lui Aram: Os, şi  Ul, şi Gatther, şi Mosoh. Şi Arfaxadu au  născut pre Cainan, şi Cainan au născut pre Sala, şi Sala au născut pre Ever. Si lui Ever  să născură doi feciori, numele unuia - Falec, pentru că întru zilele lui s-au împărţit pămîn-tul, şi numele fratelui său - Iectaan. Şi Iec-tan au născut pre Elmodad, şi pre Saleth, şi pre Sarmoth, şi pre Ierah, Şi Odora, şi Evil, şi Decla, Şi Avimeil, şi Sovev, Şi Ufir, şi Evila, şi Iovav; toţi aceştea - feciorii lui Iectan. Şi să făcu lăcaşul lor de la Masi, pînă a veni la Safira, muntele răsă-ritului. Aceştea sînt feciorii lui Sim întru  neamurile lor, după limbile lor, întru locurile lor, şi întru limbile lor. Aceastea sînt nea-murile feciorilor lui Noe, după naşterile lor, după limbile lor; dentru aceştea s-au răşchi-rat ostroavele limbilor pre pămînt după potopu.  <CAP XI> Şi era tot pămîntul un rost şi un glas la toţi. Şi fu după ce au purces ei de la răsărit, aflară cîmpu în locul lui Senaar şi lăcuiră acolo. Şi zise om cătră vecinul său: ,,Veniţi să facem cărămizi şi să le ardem în foc". Şi le fu lor cărămida în loc de piatră, şi varul le era lutul. Şi ziseră: ,,Veniţi să ne zidim noao cetate şi turnu căruia vîrful va fi pînă în ceriu, şi vom face noao nume mai nainte decît ne vom răsipi pre faţa a tot pămîntul". Şi pogorî Domnul a vedea cetatea şi turnul carele l-au zidit fiii oamenilor. Şi zise Domnul: ,,Iată, un neam şi un rost tuturora, şi aceasta au început a face. Acum nu va lipsi dentru dînşii toate cîte vor apuca a face. Veniţi şi, pogorînd, să turburăm acolo limbile lor, pentru ca să nu auză fieştecarele glasul aproapelui său". Şi-i răsipi pre dîn-şii Domnul de acolo preste faţa a tot pămîntul, şi potoliră a face cetatea şi turnul. Pentru aceaea s-au chemat numele ei Turburare, pentru că acolo au turburat Domnul rosturile a tot pămîntul şi de acolo au răsipit pre dînşii Domnul preste faţa a tot pămîntul. Şi aceastea-s naşterile lui Sim; şi era Sim de ani 100 cînd au născut pre Arfaxad, al doilea an după potop. Şi trăi Sim, după ce au născut pre Arfaxad,ani 300 şi 30 şi 5, şi născu fii şi feate, şi muri. Şi trăi Arfaxad 130 şi 5 de ani, şi născu pre Cainan. Şi trai Arfaxad, după ce <p 8> născu lui pre Cainan, ani 33O, şi făcu fii şi feate, şi muri. Şi trăi Cainan ani 130 şi născu pre Sala. Şi trăi Cainan, după ce au născut pre Sala, ani 300 şi 30, şi făcu fii şi feate, şi muri. Şi trăi Sala ani 130 şi născu pre Ever. Şi trăi Sala, după ce născu pre Ever, ani 330, şi născu fii şi feate, şi muri. Şi trăi Ever ani 130 şI 4 şI născu pre Falec. Şi trăi Ever, după ce născu pre Falec, ani 370, şi făcu fii şi feate, şi muri. Şi trăi Falec ani 130 şi născu pre Ragav. Şi trăi Falec, după ce i să născu lui Ragav, ani 209, şi născu fii şi feate, şi muri. Şi trăi Ragav ani 130 şi 2 şi născu pre Seruh. Şi trăi Ragav, după ce născu pre Seruh, ani 207, şi născu fii şi feate, şi muri. Şi trăi Seruh ani 130 şi născu pre Nahor. Şi trăi Seruh, după ce născu pre Nahor, ani 200, şi născu fii şi feate, şi muri. Şi trăi Nahor ani 79 şi născu pre Thara. Şi trăi Nahor, după ce născu pre Thara, ani 120 şi 9, şi născu fii şi feate, şi muri. Şi trăi Thara ani 70, şi născu pre Avram şi pre Nahor şi pre Aran. Şi aceas-tea sînt naşterile lui Thara: Thara au născut pre Avram şi pre Nahor şi pre Aran, şi Aran născu pre Lot. Şi muri Aran înaintea lui Thara, tatăl lui, întru pămîntul carele au năs-cut, în ţara haldeilor. Şi luară Avram şi Nahor lor muieri: numele muierii lui Avram - Sara, şi numele muierii lui Nahor - Melha, fata lui Arran, tatăl lui Melha şi tatăl lui Iesha. Şi era Sara stearpă şi nu făcea feciori. Şi luo Thara pre Avram, feciorul lui, şi pre Lot, feciorul lui Arran, feciorul feciorului său, şi pre Sara, noru-sa, muiarea lui Avram, feciorul lui, şi-i scoase pre dînşii den ţara haldeilor ca să meargă în ţara hana-neilor, şi veni pînă la Haran şi lăcui acolo. Şi să făcură toate zileåleÛ lui Tharra în Harran ani 205, şi au murit Thara în Haran.  <CAP XII> Şi zîse Domnul lui Avraam: ,,Ieşi den pămîntul tău şi den ruda ta şi den casa tătîne-tău şi să mergi la pămîntul carele-ţ voiu arăta ţie. Şi te voiu face pre tine întru limbi mare şi te voiu blagoslovi şi-ţ voiu mări numele şi vei fi blagoslovit. Şi voiu blagoslovi pre ceia ce te vor blagoslovi, şi pre ceia ce te vor bles tema îi voiu blestema, şi să vor blagoslovi întru tine toate neamurile pămîntului". Şi să duse Avram, după cum i-au grăit lui Dum-nezău, şi să ducea cu dînsul Lot; şi era Avram de ani 75 cînd au ieşit de la Haran. Şi luo Avram pre Sara, fămeaia lui, şi pre Lot, feciorul fratelui lui, şi toate unealtele lui cîte au agonisit, şi tot sufletul care au agonesit, den Haran, şi au ieşit ca să meargă la pămîntul Hanaan. Şi întrară la  pămîntul Hanaan şi umblă Avram în lungul lui, pînă la locul Sihem, la stejariul cel nalt. Iară hananeii atuncea lăcuia pămîntul. Şi  Să ivi Domnul lui Avram şi zise lui: ,,Semen-ţiei tale voiu da pămîntul acesta". Şi zidi acolo Avram jîrtăvnic Domnului Căruia S-au ivit lui. Şi să mută de acolo la munte, spre ră-săritul lui Vethil, şi-ş întinse acolo cortul lui, la Vethil, despre mare, despre răsărit, şi zidi acolo jîrtăvnic Domnului, şi numi pre numele Domnului Care i S-au arătat lui. Si să rîdică  Avram şI, mergînd, tăbărî în pustiiu. Şi să  făcu foamete pre pămînt, şi să pogorî Avram la Eghipet ca să lăcuiască acolo, pentru că s-au întărit foametea pre pămînt. Şi fu cînd  să apropia Avram a întra la Eghipet, zise Avram cătră Sara, fămeaia lui: ,,Cunosc eu cum fămeaie frumoasă eşti la obraz tu. Fi-va  dară, deaca te vor vedea eghiptineanii, vor zice cum: ,,Muiare iaste lui aceasta!", şi mă vor omorî, şi pre tine te vor cruţa. Zi dară că: ,,Sînt sor lui", pentru ca să mi să facă mie bine pentru tine, şi va trăi sufletul mieu pentru tine". Şi fu cînd întră Avram la Eghipet, văzînd eghiptineanii muiarea lui că era fru-moasă foarte, Şi o văzură boiarii lui Faraon şi o lăudară pre ea cătră Faraon şi o aduseră pre dînsa lui Faraon. Şi lui Avram făcu-i bine pentru dînsa, şi fură lui oi, şi viţei, şi măgari, şi slugi, şi slujnice, şi mîşcoi, şi cămile. Şi certă Dumnezău pre Faraon cu certări mari şi reale, şi casa lui, pentru Sara, fămeaia lui Avram. Şi chemînd Faraon pe  Avram, zise: ,,Ce ai făcut aceasta mie, că nu mi-ai spus că muiare iaste ţie? Pentru căci  ai zis că ,,Sor mie iaste,,?, şi am luat pre ea mie fămeaie. Şi acum, iată fămeaia ta înaintea ta. Şi luîndu-o, du-te!" Şi porunci Faraon  oamenilor pentru Avram ca să petreacă pre dînsul şi pre fămeaia lui şi toate cîte era la dîn-sul, şi Lot cu dînsul.  <CAP XIII> Şi să sui Avram de la Eghipet, el şi fămeaia lui şi toate ale lui, la pustie. Si Avram era bogat foarte cu dobitoc şi cu argint. Şi mearse dencătroo au venit la pustie, pînă la Vethil, pînă la locul unde era cortul lui mai nainte, întru mijlocul lui Vethil şi întru mijlocul lui Anghe, La locul jîrtăvnicului ce-au făcut acolo cortul. Şi chemă acolo Avram pre numele Domnului. Şi la Lot, carele mergea împreună cu Avram, era oi, şi boi, şi dobitoace. Şi nu-i încăpea pre dînşii pămîntul a lăcui într-un loc <p 9> pentru că era avuturile lor multe Şi nu-i încăpea pre dînşii pămîntul a lăcui împreună. Şi să făcu sfadă între păstorii dobitoacelor lui Avram şi între păstorii dobitoacelor lui Lot. Iară hananeii şi ferezeii atuncea lăcuia pămîntul. Şi zise Avram lui Lot: ,,Nu fie vrajbă întru mijlocul mieu şi al tău, şi între păstorii miei şi între păstorii tăi, că oameni fraţi sîntem noi. Iată, nu iaste tot pămîntul înaintea ta? Osăbeaşte-te de mine, de vei tu în stînga, eu în dereapta, de tu în direapta, eu în stînga". Şi rădicîndu Lot ochii lui, văzu tot împrejurul ţărăi Iordanului, pentru că toată era adăpată, pînă a nu surpa Dumnezeu Sodomul şi Gomorul, ca grădina lui Dumne-zău, ca pămîntul Eghipetului, pînă a veni la Zogora. Şi-ş alease lui Lot tot împrejurul Iordanului, şi să rădică Lot de la răsărit şi să osebiră cineş de fratele său. Iară Avram lăcui în pămîntul lui Hanaan, iară Lot lăcui în cetate prejur ţări şi-ş puse cortul la Sodom. Iară oamenii cei de la Sodom, răi şi păcătoşi înaintea lui Dumnezău foarte. Şi Dumnezeu zise lui Avram, după ce s-au des-părţit Lot de cătră dînsul: ,,Priveaşte cu ochii tăi şi vezi den locul carele eşti tu acum cătră amiazănoapte şi cătră amiazăzi, şi cătră răsă-rit şi cătră mare, Că tot pămîntul carele-l vezi tu, ţie ţi-l voiu da şi seminţiei tale pînă în veacu. Şi-ţ voiu face sămînţa ta ca năsipul pămîntului. De poate neştine număra năsipul pămîntului, şi sămînţa ta se va număra. Sculîndu-te, umblă pămîntul şi în lungul lui şi în lat, că ţie ţi-l voiu da pre el, şi seminţiei tale, în veac". Şi rădicîndu-ş cortul Avram, au mersu de au lăcuit prejur stejariul de la Mamvri, carele era la Hevrom, şi zidi acolo jîrtăvnic Domnului.  <CAP XIV> Iară fu întru împărăţia lui Amarfal, împăratul Senaar, şi Arioh, împăra-tul Ellasar, şi Hodologomor, împăra-tul Elamului, şi Thargar, împăratul limbilor, Făcură războiu cu Vala, împăratul Sodomului, şi cu Varsa, împăratul Gomorului, şi cu Senar, împăratul Adama, şi cu Semovor, împăratul lui Sevoim, şi împăra-tul Valac, aceasta iaste Sigor. Aceştea toţi s-au adunat la Valea ceaea a Sării, aceasta iaste Marea Sărilor. Ani 12 slujiia lui Hodologomor, şi în a 13 ani s-au semeţit. Iară al 14 ani, veni Hodologomor şi împă-raţii ceia ce era cu el şi tăiară pre uriaşii cei de la Astaroth şi Carnain, şi limbi tari împreună cu dînşii, şi pre somei, pre cei den cetatea Saviei, Şi pre horeii cei den munţii Seir, pînă la Teremintho ai Faranii, care iaste în pustie. Şi întorcîndu-se, veniră la Izvorul Judecăţii, acesta iaste Cadis, şi tăiară pre toţi boiarii lui Amalic, şi pre amo-rei, pre ceia ce lăcuia la Asason Thamar. Şi ieşi împăratul Sodomului şi împăratul Gomo-rului şi împăratul lui Adama şi împăratul lui Sevoim şi împăratul lui Valac, acesta iaste Sigor, şi să tocmiră împotriva lor la războiu la Valea Sărată, Cătră Hodologomor, împă-ratul Elam, şi Thargal, împăratul limbilor, şi Amarfal, împăratul lui Senaar, şi Arioh, împăratul lui Ellasar, cei 4 împăraţi cătră cei 5. Şi Valea cea Sărată - fîntîni de zmoală, şi  fugi împăratul Sodomului şi împăratul Gomo-rului şi căzură acolo, iară ceia ce-au rămas au fugit la munte. Şi luară muntele şi prădară  călărimea toată, a Sodomului şi a Gomorului, şi toate avuturile lor, şi să dusără. Şi luară  pre Lot, pre feciorul fratelui lui Avram, şi toate unealtele lui şi să dusără, pentru că lăcuia la Sodom. Şi mergînd unul dentru  cei scăpaţi, spuse lui Avram celui trecut. Şi el lăcuia cătră stejariul Mamvriii Amoreului, fratelui lui Eshol şi fratelui lui Efnan, carii era împreună-lăcuitori lui Avram. Şi auzind  Avram cum s-au robit Lot, nepotul lui, numără pre ai lui oameni de casă, 300 şi 18, şi goni dupre dînşii pînă la Dan Şi căzu asupra lor noaptea, el şi slugile lui, şi-i lovi pre ei şi-i goni pînă la Hova, carea iaste de-a stînga Damascului. Şi întoarse toată călări-mea Sodomului, şi pre Lot, nepotu-său, l-au întorsu, şi toate unealtele lui, şi muierile, şi norodul. Şi ieşi împăratul Sodomului în  timpinarea lui, după ce s-au întorsu el de la tăiarea lui Hodologomor şi împăraţilor ce era cu el, la Valea lui Savi, acesta era Cîmpul Împăraţilor. Şi Melhisedec, împăratul  Salimului, scoase pîine şi vin, şi era preot al Dumnezeului celui Nalt. Şi blagoslovi pe  Avram şi zise: ,,Blagoslovit Avram lui Dum-nezeu celui Nalt, Care au zidit ceriul şi pămîn-tul. Şi blagoslovit Dumnezeu cel Nalt,  Carele au dat vrăjmaşii tăi supt mîna ta!" Şi-i deade lui zeciuială den toate. Şi zise împă-ratul Sodomului cătră Avram: ,,Dă-m oame-nii, iară caii ţine-ţi-i!" Şi zise Avram cătră  împăratul Sodomului: ,,Întinde-voiu mîna mea cătră Domnul Dumnezeu cel Preaînalt, Care au zidit ceriul şi pămîntul, De la ştreangu pînă la legătura încălţămintei de voiu lua de ale tale toate, pentru ca să nu zici că: ,,Am îmbogăţit eu pe Avram", Afară den ce au mîncat voinicii şi a părţii oamenilor ce-au mersu împreună cu mine, Eshol, Avnan, Mamvri, aceştea vor lua parte".  <CAP XV> <p 10> Iară după cuvintele aceastea, să făcu cuvîntul lui Dumnezeu cătră Avram, în videania nopţii, zicînd: ,,Nu te teame, Avrame, Eu ţi-ajutorescu, plata ta multă va fi foarte". Şi zise Avram: ,,Stăpîne Doamne, ce vei da mie? Eu pier fără feciori, iară feciorul Mahse, al slujni-cii meale, acesta - Damascos Eliezer". Şi zise Avram: ,,De vreame ce mie nu mi-ai dat sămînţă, iară posluşnicul mieu mă va moş-teni". Şi îndată glasul Domnului să făcu cătră dînsul, zicînd: ,,Nu te va moşteni acesta, ce cela ce va ieşi dentru tine, acela te va moş-teni". Şi-l scoase pre dînsul afară şi-i zise lui: ,,Caută dară în ceriu şi numără stealele, de vei putea, număra pre Eale!" Şi zise: ,,Aşa va fi semenţia ta!" Şi crezu Avram pre Dumne-zeu şi i să socoti lui întru direptate. Şi zise cătră dînsul: ,,Eu - Dumnezău, Care te-am scos den ţara haldeilor ca să-ţi dau pămîntul acesta să-l moştineşti". Şi zise: ,,Stăpîni-toare Doamne, dupre ce voiu cunoaşte că voiu moşteni pre acesta?" Şi zise lui: ,,Ia Mie juncă tretină şi capră tretină şi berbeace tre-tin, şi turturea şi porumbu". Şi le luo Lui toate aceastea şi le împărţi pren mijloc şi le puse aceastea cu faţa una cătră alta, iară pasă-rile nu le împărţi. Şi să pogorîră pasările pre trupurile despicăturile lor, şi şezu cu dîn-sele împreună Avram. Iară în apusul soa-relui, ameţală căzu la Avram şi, iată, frică în- tunicoasă mare căzu pre dînsul. Şi să grăi cătră Avram: ,,Ştiind vei şti cum sementia ta înstreinată va fi în pămîntul nu al ei, şi-i vor robi şi-i vor chinui pre dînşii şi-i vor smeri  pre dînşii 400 de ani. Iară limba căriia vor sluji voiu judica-o Eu, iară după aceasta vor  ieşi cu gătire multă. Iară tu vei mearge la părinţii tăi, hrănindu-te întru pace şi întru  bătrîneaţe bune. Iară în a patra seminţie, să vor întoarce aicea, pentru că păcatele amo- reilor nu s-au plinit pînă acum". Iară de vreame ce fu soarele cătră apus, pară să făcu şi,iată,cuptoriu alumîndu-să şi făclii de foc carele au trecut pren mijlocul despicăturilor  acestora. Întru aceaea zi făgădui Dumne zău lui Avram,zicînd: ,,Seminţiei tale voiu da pămîntul acesta, den ape Eghipetului pînă în  ape cea mare a Efratului: Pre chenei, şi pre chenezei, şi pre chedemonei, Şi pre hetei, şi pre ferezei, şi pre rafaini, Şi pre amorei, şi pre hananei, şi pre evei, şi pre ghenesei, şi pre evusei".  <CAP XVI> Iară Sara, muiarea lui Avram, nu-i năş-tea lui; şi era la dînsa o slujnică eghipti-neană cariia era numele Agar. Şi zise Sara cătră Avram: ,,Iată, mă-nchise Domnul a nu naşte; întră înlăuntru că-tră slujnica mea, pentru ca să faci feciori den  tru ea". Şi ascultă Avram glasul Sarei; şi  luîndu fămeaia lui Avram pre Agar eghipti- neana, slujnica ei, după 10 ani ce-au lăcuit  Avram în pămîntul lui Hanaan, şi o deade lui  Avram, bărbatului ei, lui fămeaie. Şi întră   înlăuntru cătră Agar şi zemisli; şi văzu că au  luat în zgău şi să necinsti stăpîna înaintea  ei. Şi zise Sara cătră Avram: ,,Strîmbătate  am de cătră tine. Eu am dat roaba mea în sînul  tău şi,văzînd că are în pîntece, m-am necin- stit înaintea ei. Judece Dumnezău întru mine  şi între tine". Şi zise Avram cătră Sara:  ,,Iată slujnica ta în mînile tale, fă cu dînsa  cumu-ţ va plăcea ţie!" Şi o supără pre dînsa  Sara, şi fugi de la faţa ei. Şi 0 află pre dînsa  îngerul Domnului Dumnezău la izvorul apei  în pustie, pre pămînt, pre calea lui Sur. Şi  zise ei îngerul Domnului: ,,Agar, slujnica  Sarei, de unde vii? Şi unde mergi?" Şi zise:  ,,De faţa Sarei, stăpînii meale, eu fug". Şi  zise ei îngerul Domnului: ,,Întoarce-te cătră  stăpîna ta şi te smereaşte supt mînile  ei". Şi zise ei îngerul Domnului: ,,Înmul- ţind înmulţi-voiu sămînţa ta, şi nu să va  număra de mulţime". Şi zise ei îngerul   Domnului: ,,Iată, tu în pîntece ai şi vei naşte  fiiu şi vei pune numele lui Ismail, pentru că au  ascultat Domnul smereniei tale. Acesta va  fi mojîc om, mînile lui pre toţi şi mînile tuturor  pre dînsul, şi înaintea feaţii tuturor fraţilor lui  va lăcui". Şi chemă Agar numele Domnului  Celuia ce grăia cătră dînsa: ,,Tu - Dumnezău  ce m-ai socotit; pentru că am zis: Pentru că  înainte Te-am văzut ivindu-Te mie!" Pentru  aceasta au numit fîntîna aceaea ,,Fîntînă nain- tea căriia am văzut"; fată - întru mijlocul lui  Cadis şi întru mijlocul Varah. Şi născu  Agar lui Avram fecior, şi-i puse Avram  numele feciorului său, ce i-au născut lui Agar,  Ismail. Şi Avram era de 86 de ani cînd   născu Agar pre Ismail lui Avram.  <CAP XVII>  Şi fu Avram de 90 şi 9 de ani, şi Să ivi  Domnul lui Avram şi zise lui ,,Eu sînt  Dumnezăul tău, să fii bineplăcut  înaintea Mea. Şi te fă curat. Şi voiu  pune făgăduinţa Mea între mijlocul  Mieu şi între mijlocul tău, şi te voiu înmulţi  foarte". Şi căzu Avram pre faţa lui; şi-i grăi  lui Dumnezău, zicînd: ,,Şi Eu, iată, făgă- duinţa Mea cu tine, şi vei fi în mulţime de limbi  tată. Şi nu se va mai chema numele tău de   acum Avram, ce va fi numele tău Avraam, pen- tru că te-am pus pre tine părinte a limbi  multe. Şi te voiu creaşte foarte, foarte, şi te  voiu pune întru limbi, şi împăraţi dentru tine vor  ieşi. Şi voiu întări făgăduinţa Mea întru <p 11>  mijlocul tău şi între mijlocul seminţii tale după  tine, întru rudele lor, întru făgăduinţă veaci- nică a-ţ fi ţie Dumnezău şi seminţii tale după  tine. Şi-ţ voiu da ţie şi seminţii tale  pămîntul care nemerniceşti, tot pămîntul lui  Hanaan, întru ţineare veacinică, şi voiu fi lor  Dumnezău". Şi zise Dumnezău cătră  Avraam: ,,Iară tu făgăduinţa Mea să o păzeşti,  şi seminţiei tale, întru rudele lor, după  tine. Şi aceasta iaste făgăduinţa carea vei  păzi întru mijlocul Mieu şi între voi, şi între  mijlocul seminţiei tale după tine, întru nea- murile lor: Să să obrezuiască voao tot ce e  parte bărbătească; Şi vă veţ obrăzui trupul  acoperirei marginii voastre, şi va fi întru  semnu de făgăduinţă întru mijlocul Mieu şi  voao. Şi copilul de 8 zile să va obrezui  voao, toată partea bărbătească, întru semin- ţiile voastre, cel născut în casa ta, şi cel cum- părat pre argint, şi den tot fiiul strein, carele  nu iaste dentru seminţia ta, cu obrezanie să va  obrezui cel născut al casei tale, şi cel pre  argintu cumpărat. Şi va fi făgăduinţa Mea  preste trupul vostru, întru făgăduinţă veaci- nică. Şi ce va fi parte bărbătească neobre- zuit, carele nu va obrezui trupul acoperirei  marginii lui în a opta zi, să va piarde sufletul  acela dentru rudenia lui, pentru că au stricat  făgăduinţa Mea". Şi zise Dumnezău lui  Avraam: ,,Sara, fămeaia ta, nu se va chema  numele ei Sara, ce Sarra îi va fi numele  ei. Şi o voiu blagoslovi pre dînsa, şi-ţ voiu  da ţie dintru dînsa fiiu, şi-l voiu blagoslovi pre  dînsul, şi va fi în limbi, şi împăraţi limbilor  dentru dînsul vor fi". Şi căzu Avraam pre  faţa lui şi rîse şi zise întru cugetul lui zicînd:  ,,De să va naşte fiiu celui de 100 de ani? Şi  Sarra, de 90 de ani fiind, va naşte?" Şi zise  Avraam cătră Dumnezău: ,,Ismail, acesta  trăiască înaintea Ta!" Şi zise Dumnezău  cătră Avraam: ,,Aşa, iată, Sarra, fămeaia  ta, va naşte ţie fecior şi vei numi numele  lui Isaac, şi voiu întări făgăduinţa Mea  cătră dînsul întru făgăduinţă veacinică, ca să  fiu lui Dumnezău, şi seminţiei lui după  dînsul. Iară pentru Ismail, iată că te-am  ascultat şi iată că l-am blagoslovit pre dînsul,  şi-l voiu înmulţi pre dînsul foarte, 12 limbi va  naşte, şi-l voiu da pre dînsul în limbă mare.  Iară făgăduinţa Mea voiu întări-o cătră Isaac,  carele va naşte ţie Sarra întru aceasta  vreame întru celalalt anu". Şi săvîrşi Dum- nezău grăind cătră dînsul, şi Să sui Dumnezău  de la Avraam. Şi luo Avraam pre Ismail,  fiiu-său, şi pre toţi cei născuţi în casa  lui, şi pre toţi cei cumpăraţi pre argint, şi  tot bărbatul dentru oamenii den casa lui  Avraam, şi le tăia marginile acoperemîntului  trupului întru vreamea aceiia zile, după cum  au grăit lui Dumnezău. Şi Avraam era de   90 şi 9 de ani cîndu-ş obrezuia marginile tru- pului acoperemîntului lui. Iară Ismail, fiiul   lui, era de 13 ani cîndu-ş tăia acoperemîntul  marginii trupului lui. Iară întru vreamea   aceiia zile s-au obrezuit Avraam şi Ismail, fiiul  lui, Şi toţi bărbaţii casei lui, şi cei născuţi în   casă, şi cei cumpăraţi pre argint dentru alte  feliuri de limbi, şi-i obrezui pre ei.  <CAP XVIII>  Şi Să ivi lui Dumnezău cătră stejariul   de la Mamvri, şăzînd el la uşa cortului  lui îneamiazăzi. Şi căutînd cu   ochii lui văzu şi, iată, trei Bărbaţi sta  deasupra lui; şi văzînd pre Ei, alergă  întru întimpinarea Lor de la uşa cortului lui şi  să închină pre pămînt Şi zise: ,,Doamne,   de am aflat doară her înaintea Ta, nu treace  pre robul Tău! Să să aducă dară apă şi să   speale picioarele Voastre, şi Vă răcoriţ supt  copaciu. Şi voiu lua pîine şi veţ mînca, şi   după aceasta veţ treace la calea Voastră,  pentru care lucru V-aţ abătut la sluga  Voastră". Şi zisără: ,,Aşa fă, după cum ai  zis". Şi sirgui Avraam la cortu la Sarra şi  zise ei: ,,Grăbeaşte şi frămîntă trei măsuri de  făină curată şi fă azime". Şi la vaci au aler  gat Avraam şi au luat viţel moale şi bun, şi-l  deade slugii, şi-l pripiia să-l facă. Şi luo  unt, şi lapte, şi viţelul care l-au făcut, şi le  puse înaintea Lor şi mîncară; şi el sta lîngă  Dînşii supt copaciu. Şi zisără cătră dînsul:  ,,Unde iaste Sarra, fămeaia ta?" Şi el, răspun- zînd, zise: ,,Iată-o la cortu". Şi zise: ,,Iată,   întorcîndu-Mă voiu veni cătră tine, la vrea- mea aceasta în ceasuri, şi va zămisli fecior  Sarra, fămeaia ta". Şi Sarra auzi, cătră uşa  cortului fiind, după dînsul. Şi Avraam şi   Sarra - prea bătrîni, îndelungaţi de zile, şi  părăsiră la Sarra a se face ceale ce au pre  sine fămeile. Şi rîse întru sine Sarra,   zicînd: ,,Încă nu mi s-au făcut mie pînă acum,  şi stăpînul mieu - prea bătrîn". Şi zise   Domnul cătră Avraam: ,,Ce că au rîsu  Sarra întru sine, zicînd: ,,Oare adevărat voiu  naşte, şi eu am îmbătrînit?" Au doară nu să  poate lîngă Dumnezău cuvîntul? La vreamea  aceasta Mă voiu întoarce la tine în ceasuri, şi  va fi la Sarra fecior". Şi să lepădă Sarra,  zicînd: ,,N-am rîs", pentru că s-au temut. Şi  zise: ,,Ba, ce ai rîs". Şi sculîndu-Se de   acolo Bărbaţii, căutară asupra Sodomului şi <p 12> Gomorului, şi Avraam mergea împreună cu Dînşii, petrecînd pre Ei. Iară Domnul zise: ,,Nu voiu ascunde Eu de Avraam, sluga Mea, carele Eu facu. Iară Avraam, făcîndu-se, va fi întru limbă mare şi mult, şi să vor blagoslovi întru el toate limbile pămîntului. Pentru că ştiiam cum va învăţa pre feciorii lui, şi casa lui dupre dînsul, şi vor păzi căile lui Dumne-zău ca să facă dereptate şi judecată, pentru ca să aducă Domnul asupra lui Avraam toate cîte au grăit cătră dînsul". Şi zise Domnul: ,,Strigarea Sodomului şi a Gomorului să înmulţi cătră Mine, şi păcatele lor mari-s foarte. Deacii, pogorînd, voiu vedea de dupre strigarea lor ce vine cătră Mine facu, iară de nu, ca să ştiu". Şi întorcîndu-Se de acolo, Bărbaţii veniră la Sodom; şi Avraam era încă stînd înaintea Domnului. Şi apropiin-du-se Avraam, zise: ,,Nu piarde împreună pre cel derept cu cel necurat, şi va fi cel dirept ca şi cel necurat. De vor fi 50 de direpţi în cetate, piarde-vei pre ei? Nu vei lăsa tot locul pentru acei 50 de direpţi, de vor fi într-în-sa? Nice într-un chip să nu faci Tu ca cuvîntul acesta, ca să ucizi pre cel direptu cu cel necurat, şi va fi cel dirept ca şi cel necurat! Nice într-un chip! Cela ce judeci tot pămîntul, nu vei face judecată?" Şi zise Domnul: ,,De voiu afla la Sodom 50 de direpţi în cetate, voiu lăsa tot locul pentru dînşii". Şi răspunzînd Avraam, zise: ,,Acum începuiu a grăi cătră Domnul mieu, iară eu sînt pămînt şi cenuşă. Dară de se vor împuţina cei 50 de direpţi în 40 şi 5, piarde-vei pentru acei 5 toată cetatea?" Şi zise: ,,Nu voiu piarde, de voiu afla acolo 40 şi 5". Şi adaose încă a grăi cătră dînsul şi zise: ,,Dară de se vor afla acolo 40?" Şi zise: ,,Nu voiu piarde, pentru cei 40". Şi zise: ,,Să nu fie, Doamne, ceva de voiu grăi, dară de se vor afla acolo 30?" Şi zise: ,,Nu voiu piarde, pentru 30". Şi zise: ,,De vreame ce am a grăi cătră Domnul, dară de se vor afla acolo 20?" Şi zise: ,,Nu voiu piarde, pentru acei 20". Şi zise: ,,Să nu fie ceva, Doamne, de voiu grăi încă de o dată? Dară de se vor afla acolo 10?" Şi zise: ,,Nu voiu piarde, pentru cei 10". Şi Se duse Domnul după ce au părăsit grăind cu Avraam, şi Avraam s-au întorsu la locul lui.  <CAP XIX> Şi veniră cei doi Îngeri la Sodom seara, şi Lot şădea lîngă cetatea Sodomului; şi văzînd Lot, să sculă întru-ntimpinarea Lor şi să închină cu faţa pre pămînt şi zise: ,,Iată, Domnilor, abateţi-Vă la casa slugii Voastre şi odihniţ şi spălaţ picioarele Voastre şi mînecînd veţ mearge la calea Voastră". Şi ziseră: ,,Ba, în uliţă vom odihni". Şi siliia  pre Dînşii şi Să abătură la dînsul şi întrară în casa lui. Şi făcu Lor ospăţ, şi azime au coptu Lor, şi mîncară mai nainte decît a dormi. Şi  oamenii cetăţii, sodomiteanii, încungiurară casa, den tînăr pînă în bătrîn, tot norodul împreună. Şi chema afară pre Lot şi zicea cătră el: ,,Unde sînt Ceia ce-au întrat la tine noaptea? Scoate-I pre Dînşii la noi ca să ne facem împreună cu Ei". Şi ieşi Lot cătră ei  denaintea uşii, şi uşa o trase dupre el şi zise cătră dînşii: ,,Nice într-un chip, fraţilor, nu vă duceţ! Iară sînt la mine feate carele n-au cunoscut bărbat; scoate-le-voiu pre eale la voi şi vă faceţ treaba cu eale după cum va plă-cea voao, numai la Oamenii aceştea să nu faceţ strîmbătate, pentru căci au întrat supt acoperemîntul stîlpilor miei". Şi ziseră: ,,Fereaşte-te, acolea ai întrat a nemernici; nu şi judecată a judeca? Acum dară te vom chinui mai rău pre tine decît pre Ei". Şi siliia pre om, pre Lot, foarte, şi să apropiară afară la uşă. Iară Bărbaţii, întinzînd mînile, au tras  înlăuntru cătră Dînşii pre Lot în casă, şi uşa casii o închiseră. Iară pre oamenii ce era la  uşa casii i-au lovit cu orbire, den mic pînă în mare, şi să slăbiră căutînd uşa. Şi ziseră  Oamenii cătră Lot: ,,Iaste ţie cineva aicea, gineri au feciori au feate? Au altcineva de-ţ iaste al tău în cetate, scoate-l dentru locul acesta, Pentru că Noi stricăm locul acesta,  pentru că s-au înălţat strigarea lor înaintea Domnului, şi Ne-au trimis pre Noi Domnul să o sfărîmăm pre dînsa". Şi ieşi Lot şi grăi  cătră ginerii lui ce-i luase featele lui şi le zise: ,,Sculaţi-vă şi ieşiţ den locul acesta, pentru că va să fărîme Domnul cetatea". Şi să păru a  batjocori înaintea ginerilor lui şi, cînd să făcu dimineaţă, grăbiia Îngirii pre Lot,, zicînd: ,,Sculîndu-te, ia fămeaia ta şi ceale doao feate ale tale ce ai şi ieşi afară, pentru ca să nu pieri şi tu împreună cu nelegiuirele cetăţii". Şi  să turburară şi apucară Îngerii mîna lui şi mîna muierii lui şi mînile a doo feate ale lui, pentru că nu S-au îndurat Domnul de dînsul. Şi fu cînd i-au scos pre dînşii afară, Şi  ziseră: ,,Mîntuind mîntuiaşte sufletul tău; să nu cauţi înapoi, nice să stai în tot împrejurul locului; la munte te mîntuiaşte, ca să nu te apuce împreună cu dînşii". Şi zise Lot  cătră Dînşii: ,,Rogu-mă, Doamne, De  vreame ce-au aflat sluga Ta milă înaintea Ta, şi măriş dereptatea Ta care faci pre mine ca să trăiască sufletul mieu, iară eu nu mă voiu putea mîntui la munte, ca să nu mă apuce realele şi <p 13> voiu muri. Iată cetatea aceasta aproape,ca să scap acolo, care iaste mică, acolo mă voiu mîntui. Nu iaste mică? Şi va trăi sufletul mieu pentru Tine". Şi zise lui: ,,Iată, M-am ciudit de faţa ta pre cuvîntul acesta, pentru ca să nu  surpe cetatea pentru carea ai grăit. Deci  grăbeaşte ca să scapi acolo, pentru că nu voiu  putea a face lucru pînă vei mearge tu acolo".  Derept aceaea au numit numele cetăţii aceiia  Sigor. Soarele au ieşit pre pămînt, şi Lot  au întrat în Sigor. Şi Domnul au plouat pre  Sodom şi pre Gomor iarbă pucioasă şi foc de  la Domnul den ceriu. Şi au surpat cetăţile  aceastea, şi tot împrejurul, şi pre toţi cîţi  lăcuia în cetăţi, şi toate cîte răsar den  pămînt. Şi căută muiarea lui îndărăt şi să  făcu stîlpu de sare. Şi mînecă Avraam  demineaţa la locul unde sta înaintea Domnu- lui. Şi căută spre faţa Sodomului şi a  Gomorului şi spre faţa pămîntului, de împre- jurul locului, şi văzu: Şi iată, să suia pară de  foc den pămînt, ca o văpaie de cuptoriu. Şi  fu dupre ce sfărîmă Domnul toate cetăţile de  pe împrejur, Îş aduse Dumnezău aminte de  Avraam şi scoase pre Lot afară den mijlocul  surpării, cînd surpă Domnul cetăţile întru  care lăcuia Lot într-însele. Şi ieşi Lot den  Sigor şi şedea în munte, şi amîndoao featele  lui cu dînsul, pentru că s-au temut a lăcui în  Sigor, şi lăcui în peşteră, el şi featele lui cu  dînsul. Şi zise cea mai bătrînă cătră cea mai  tînără: ,,Părintele nostru iaste bătrîn, şi nime  nu iaste den pămînt carele să să împreune cu  noi, după cum iaste obiceaiul a tot  pămîntul. Vino, dară, să adăpăm pre tatăl  nostru cu vin şi să dormim cu dînsul şi să rădi- căm den tatăl nostru sămînţă". Şi adăpară  pre tatăl lor cu vin în noaptea aceaea şi,  întrînd înlăuntru cea mai bătrînă, au dormit cu  tatăl ei în noaptea aceaea; şi nu ştiia cînd dor- miia el şi cînd să scula. Şi fu a doao zi, şi zise  cea mai bătrînă cătră cea mai tînără: ,,Iată că  am dormit ieri cu tatăl nostru; să adăpăm pre  dînsul cu vin şi întru această noapte şi, întrînd,  te culcă tu cu el, şi să rădicăm den tatăl nostru  sămînţă". Şi adăpară şi întru aceea noapte  pre tatăl lor cu vin şi, întrînd înlăuntru cea  mai tînără, dormi cu tatăl ei; şi n-au ştiut cînd  s-au culcat cu ea şi cînd s-au sculat. Şi  zămisliră amîndoao featele lui Lot den tatăl  lor. Şi născu cea mai mare fecior şi-i  chemă numele lui Moav, zicînd ,,Den tată- mieu". Acesta e tată moaviteanilor, pînă în  ziua de astăzi. Şi născu cea mai tînără fecior şi chemă numele lui Aman, ,,Fiiu rudii meale" zicînd. Acesta iaste tatăl amaniteani-lor, pînă în ziua de astăzi.  <CAP XX> Şi purceasă de acolo Avraam la pămînt  cătră amiazăzi şi lăcui întru mijlocul Cadis şi întru mijlocul Sur, şi lăcui la Gheraris. Şi zise Avraam pentru  Sarra, fămeaia lui, cum ,,Sor iaste mie", că să temu să zică ,,Fămeaie-m iaste", pentru ca să nu-l ucigă pre dînsul oamenii cetăţii pentru dînsa. Şi tremise Avimeleh, împăratul gherarilor, ş -au luat pre Sarra. Şi întră Dumnezău cătră Avimeleh în somnu  noaptea şi zise lui: ,,Iată, tu mori pentru muia-rea carea ai luat, şi ea iaste împreunată cu băr-bat". Şi Avimeleh nu s-au întins la dînsa şi  zise: ,,Doamne, limbă neştiind şi dirept vei piarde? Au doară nu mi-au zis mie el cum ,,Sor mie iaste"? Şi ea mi -au zis mie: ,,Frate mie iaste". Întru inimă curată şi în dereptatea mînilor am făcut aceasta". Şi zise Dumne-zău în somnu: ,,Şi Eu am cunoscut cum cu inemă curată ai făcut aceasta, şi Eu nu M-am îndurat de tine, ca să nu greşeşti tu cătră Mine, pentru aceasta nu te-am lăsat să te atingi de dînsa. Iară acum dă îndărăt muia-rea omului, pentru căce proroc iaste şi se va ruga pentru tine şi vei trăi; iară de nu o vei da îndărăt, vei cunoaşte cum tu vei muri şi toate ale tale". Şi mînecă Avimeleh dimineaţa şi chemă pre toate slugile lui şi grăi toate cuvin-tele aceastea în urechile lor şi să temură toţ oamenii foarte. Şi chemă Avimeleh pre  Avraam şi-i zise lui: ,,Ce ai făcut aceasta noao? Cîndai să nu fim greşit ceva cătră tine, pentru căce ai adus preste mine şi preste împărăţia mea păcat mare? Faptul carele nime nu-l va face mi-ai făcut mie". Şi zise  Avimeleh cătră Avraam: ,,Ce socotind ai făcut aceasta?" Şi zise Avraam: ,,Pentru că am  zis: Cîndai nu iaste teamere de Dumnezău în locul acesta, şi pre mine mă vor omorî pentru fămeaia mea. Că şi adevărat de pre tată sor  îm iaste, iară nu den mumă, şi mi să făcu mie şi fămeaie. Şi fu cîndu m-au scos Dumne-zău den casa tătîni-mieu, şi i-am zis ei: Această direptate să faci asupra mea: în tot locul unde vom întra, acolo zi pentru mine cum ,,Frate-m iaste.",, Şi luo Avimeleh 1000 : de didrahme, oi şi viţei, slugi şi slujnice, şi au dat lui Avraam, şi-i deade îndărăt pre Sarra, fămeaia lui. Şi zise Avimeleh cătră  Avraam: ,,Iată pămîntul înaintea ta, unde-ţ va plăcea, lăcuiaşte". Iară Sarrei zise: ,,Iată,  am dat 1000 de didrahme fratelui tău, aceştea vor fi ţie întru cinstea obrazului tău şi a toate cîte-s cu tine, şi tot adevărat grăiaşte." Şi  să rugă Avraam cătră Dumnezeu, şi vindecă Dumnezeu pre Avimeleh, şi pre fămeaia lui,  şi pre slujnicele lui; şi năştea. Pentru că  <p 14> închizînd închise Dumnezeu denafară tot zgăul întru casa lui Avimeleh, pentru Sarra, fămeaia lui Avraam.  <CAP XXI> Şi Domnul socoti pre Sarra după cum zise şi făcu Domnul Sarrei după cum grăi. Şi zămislind, născu Sarra lui Avraam fecior la bătrîneaţe, la vrea-mea după cum i-au grăit lui Domnul. Şi numi Avraam numele feciorului său ce i s-au născut lui, carele i-au născut lui Sarra, Isaac. Şi obrezui Avraam pe Isaac în a opta zi, după cum i-au poruncit lui Dumnezeu. Avraam era de 100 de ani cînd i s-au născut lui Isaac, fiiul lui. Şi zise Sarra: ,,Rîs mi -au făcut Domnul, pentru că cine va auzi să va bucura împreună cu mine". Şi zise: ,,Cine va povesti lui Avraam că apleacă pruncul Sarra? Pentru că am născut fecior la bătrînea-ţile meale". Şi crescu copilul şi să înţărcă, şi făcu Avraam ospăţu mare în ziua care s-au înţărcat fiiu-său Isaac. Şi văzînd Sarra pre feciorul Agarei eghiptineanii, carele să năs-cuse lui Avraam, jucîndu-se cu Isaac, feciorul ei, Şi zise lui Avraam: ,,Goneaşte pre această slujnică şi pre feciorul ei, pentru că nu va moşteni feciorul slujnicii cu feciorul mieu Isaac". Şi foarte greu se păru cuvîntul înaintea lui Avraam, pentru feciorul său Ismail. Şi zise Dumnezău lui Avraam: ,,Nu fie înaintea ta greu pentru copil şi pentru sluj-nică; toate cîte va zice ţie Sarra, ascultă glasul ei, pentru că întru Isaac se va chema ţie seminţie. Iară şi pe feciorul slujnicii aceş -tiia, întru limbă mare îl voiu face pre dînsul, pentru că seminţia ta iaste". Şi să sculă Avraam dimineaţa şi luo pîine şi un foale de apă şi deade Agarei; şi-i puse pre umăr şi copilul şi o goni pre dînsa. Şi mergînd, rătăciia pren pustie spre Fîntîna Jurămîntului. Şi să fîrşi apa den foale, şi lepădă copilul supt un brad. Şi mergînd, au şezut în preajma lui, departe ca o proşcă de arcu, pentru că zise: ,,Nu voiu vedea moartea copilului mieu". Şi şezu împotrivă de departe, şi strigînd copilul plînse. Şi ascultă Dumnezeu glasul copilu-lui, den locul unde era, şi strigă îngerul lui Dumnezeu pre Agar den ceriu şi zise ei: ,,Ce iaste, Agar? Nu te teame, pentru că au auzit Dumnezeu glasul copilului tău, den locul unde iaste. Scoală-te şi ia copilul şi-l ţine cu mîna ta pre dînsul, pentru că în limbă mare voiu face pre dînsul". Şi deşchise Dumne-zeu ochii ei şi văzu fîntînă de apă vie şi mearse de umplu foalele de apă şi adăpă copilul. Şi era Dumnezău cu copilul, şi crescu şi lăcui în pustie şi să făcu arcaş. Şi lăcui în pustiiul lui Faran, şi-i luo lui mumă-sa muiare din pămîntul Eghipetului. Şi fu într-aceaea vreame, şi zise Avimeleh şi  Ohozath, carele au luat pre noru-sa, şi Filoh, voivodul puterii lui, cătră Avraam zicînd: ,,Dumnezeu e cu tine întru toate cîte faci. Deci acum jură-mi pre Dumnezeu cum nu-m  vei face strîmbătate, nice seminţii meale, nice numelui mieu, ce după dereptatea carea am făcut cu tine, vei face cu mine, şi pămîntului întru carele te-ai sălăşluit într-însul". Şi  zise Avraam: ,,Eu mă jur". Şi mustră  Avraam pre Avimeleh pentru fîntînile apei ce au luat slugile lui Avimeleh. Şi zise lui Avi-meleh: ,,N-am ştiut cine au făcut ţie lucrul acesta; nice tu mi-ai spus, nice eu am auzit, fără numai astăzi". Şi luo Avraam oi şi  viţei, şi deade lui Avimeleh, şi au pus amîndoi făgăduinţă. Şi au pus Avraam 7 mieluşiţe  de oi singure. Şi zise Avimeleh cătră   Avraam: ,,Ce sînt ceale 7 mieluşiţe ale oilor  acestora care le-ai pus singure?" Şi zise   Avraam: ,,Pentru că aceaste 7 mieluşiţe vei  lua de la mine, ca să-m fie de mărturie că eu  am săpat această fîntînă". Pentru aceaea   au numit numele locului aceluia Fîntîna Jură- mîntului, că acolo au jurat amîndoi. Şi toc- miră amîndoi făgăduire la Fîntîna Jurămîntu- lui. Şi să sculă Avimeleh şi Ohozath, ce ţinea  pre noru-sa, şi Filoh, voivodul puterei lui, şi  să întoarse la pămîntul filistiimilor. Şi   răsădi Avraam ţarină la Fîntîna Jurămîntului  şi au chemat acolo pe numele Domnului  Dumnezeu veacinicu. Şi sălăşlui Avraam   întru pămîntul filistiimilor zile multe.  <CAP XXII> Şi fu după cuvintele aceastea, Dum- nezeu ispitiia pre Avraam şi zise lui:  ,,Avraame, Avraame!" Şi zise: ,,Iată  eu!" Şi zise: ,,Ia pre fiiul tău cel  iubit, pre Isaac, pre cel ce ai iubit, şi pasă la pămîntul cel nalt şi-l fă pre dînsul acolo jîrtvă pre unul dentru munţi, carele-ţ voiu zice ţie". Şi sculîndu-se Avraam dime-neaţa, îş însămără măgariul său şi luo cu dîn-sul doauă slugi şi pre Isaac, feciorul lui, şi, tăind leamne pentru jîrtvă, sculîndu-se, mearse şi veni la locul unde-i zise lui Dumne-zeu a treia zi. Şi căutînd Avraam cu ochii, văzu locul de departe. Ş-i zise Avraam slu-gilor sale: ,,Şădeţi aicea cu măgariul, iară eu şi copilaşul vom mearge pînă acii şi, închinîn-du-ne, ne vom întoarce la voi". Şi luo Avraam leamnele jîrtvei şi le puse pre Isaac, feciorul lui, şi luo a mînă focul şi cuţitul şi să dusără amîndoi dempreună. Şi zise Isaac cătră Avraam, tatăl lui: ,,Tată!" Şi el zise: ,,Ce iaste, fiiul mieu?" - ,,Iată focul şi leamnele, unde iaste oaia jîrtvei?" Şi zise Avraam: ,,Dumnezău Îş va vedea Lui oaia pentru jîrtvă, fiiul mieu". Şi <p 15> mergînd amîndoi împreună, Veniră la locul carele i-au zis lui Dumnezău. Şi au urzit acolo Avraam jîrtăvnicul şi puse leamne deasupra şi, împiedecînd pre Isaac, fiiul său, îl puse pre dînsul preste jîrtăvnic, deasupra leamnelor. Şi tinse Avraam mîna sa să-ş ia cuţitul să junghe pre fiiul său. Şi-l chemă îngerul Domnului den ceriu şi zise: ,,Avraame, Avraame!" Şi el zise: ,,Iată eu". Şi zise: ,,Să nu-ţ pui mîna asupra copilului, nice să faci lui nemică, că acum am conoscut că te temi tu de Dumnezău, şi te-ai îndurat de fiiul tău cel iubit, pentru Mine". Şi căutînd Avraam cu ochii lui văzu şi, iată, un berbeace prins într-un sad savec de coarne. Şi mearse Avraam şi luo berbeacele şi-l aduse a face jîrtvă pentru Isaac, fiiul lui. Şi numi Avraam numele locului aceluia ,,Domnul au văzut", pentru ca să zică astăzi: ,,În munte Domnul Se-au ivit". Şi chemă îngerul Domnului pre Avraam al doilea rînd den ceriu, zicînd: ,,Asupra Mea M-am jurat, zice Domnul, pentru care lucru ai făcut cuvîntul acesta şi te-ai îndurat de fiiul tău cel iubit, Cu adevărat blagoslovind te voiu blagoslovi şi mulţind voiu mulţi seminţia ta ca stealele ceriului şi ca năsipul cel dupe ţărmurele mărei, şi va moşteni seminţia ta cetăţile nepriatinilor. Şi se vor blagoslovi întru seminţia ta toate limbile pămîntului, pentru care ai ascultat glasul Mieu". Şi să întoarse Avraam cătră slugile lui şi, sculîndu-se, să du-seră la Fîntîna Jurămîntului şi lăcui Avraam la Fîntîna Jurămîntului. Şi fu după cuvin-tele aceastea, şi să poronci lui Avraam zicînd: ,,Iată, născu Melha şi ea fii lui Nahor, fratelui tău, Pre Uzu, întîiu născut, şi pre Vaix, fra-tele lui, şi pre Camoil, tatăl sirilor, Şi pre Hazad şi pre Nazaf şi pre Faldes şi pre Eldaf, Şi pre Vathuil. Şi Vathuil au născut pre Reveca. Sînt 8 feciori aceştea care i-au născut Melha lui Nahor, fratele lui Avraam. Şi ţiitoa-rea lui, anume Reima, au născut şi ea pre Ta-vec şi pre Taam şi pre Tohos şi pre Moha".  < CAP XXIII> Şi fu viaţa Sarrei ani 100 şi 20 şi 7. Şi muri Sarra în cetatea Arvuc, care iaste în vale, aceasta iaste Hevron, în pămîntul Hanaan. Şi veni Avraam ca să plîngă pre Sarra şi să jăluiască. Şi să sculă Avraam de la mortul său şi zise Avraam feciorilor lui Het zicînd: ,,Strein şi nemearnic sînt eu cu voi. Daţi-m mie dară moşie de mormînt cu voi şi voiu îngropa mor-tul mieu de la mine". Şi răspunseră feciorii lui Het cătră Avraam, zicînd: ,,Nu, doamne, ce ascultă pre noi: Împărat de la Dumne-zău tu eşti întru noi, întru ceale alease ale  noastre mormînturi îngroapă-ţ mortul tău,  pentru că nice unul dentru noi va opri mor- mîntul lui de tine ca să îngropi mortul tău  acolo". Şi sculîndu-se Avraam, să închină  norodului pămîntului feciorilor lui Het Şi  grăi cătră dînşii Avraam zicînd: ,,De aveţ la  sufletul vostru ca să îngrop mortul mieu  denaintea feaţii meale, ascultaţi-mă şi grăiţ  pentru mine lui Efrom a lui Saar Şi-m dea  mie peştira cea îndoită care iaste a lui, cea ce  iaste în partea ţarinii lui. Pre argint ce va fi  vreadnică, să-m dea mie aceasta ce iaste întru  voi, întru agonisire de mormînt". Şi Efron   şădea întru mijlocul feciorilor lui Het. Şi răs- punzînd Efron Heteul cătră Avraam, au zis  celor ce aud, feciorilor lui Het şi celor ce întra  în cetate, tuturor zicînd: ,,Lîngă mine fii,  doamne, şi mă ascultă: ţarina şi peştira care  iaste într-însa ţie o dau. Naintea tuturor cetă- ţeanilor miei, dat-am ţie. Îngroapă mortul  tău". Şi să închină Avraam înaintea noro- dului pămîntului şi feciorilor lui Het Şi zise   lui Efron la urechi, înaintea a tot norodul  pămîntului: ,,De vreame ce în partea mea eşti,  ascultă-mă. Argintul ţarinii ia-l de la mine, şi  voiu îngropa pre mortul mieu acolo". Şi  răspunse Efron lui Avream, zicînd: ,,Nu,  doamne, pentru că am auzit. Cum, 400 de  didrahme de argint întru mine şi întru tine, ce  ar fi aceasta? Şi tu mortul tău ţi-l îngroapă".  Şi auzi Avraam pre Efron. (*Au numărat luî)   argintul care au grăit în urechile feciorilor lui  Het, 400 de didrahme de argint ales la neguţă- tori. Şi iaste ţarina lui Efron carea era în   peştira cea îndoită care iaste cătră faţa Mam- vriei, ţarina şi peştira care era întru ea şi  copacii ce era întru ţarină care iaste întru  toate hotarăle lui împrejur Lui Avraam   întru agonisire, înaintea feciorilor lui Het şi  tuturor celor ce întra în cetate. După aceasta  au îngropat Avraam pre Sarra, fămeaia lui,  întru peştira ţarinii cea îndoită care iaste  împotriva Mamvrii, aceasta iaste Hevron,  întru pămîntul lui Hanaan. Şi să adevără   ţarina şi peştera care era într-însa a lui  Avraam întru cîştigarea de mormînt de la  feciorii lui Het.  <CAP XXIV>   Şi Avraam era bătrîn, îndelungat de zile, şi Domnul blagoslovi pre Avraam întru toate. Şi zise Avraam slugii lui cei mai bătrîne a casei lui, celuia ce era mai mare peste toate ale lui: ,,Puneţ mîna ta supt armul mieu,  Şi te jur pre Domnul Dumnezăul ceriului şi   pre Dumnezăul pămîntului ca să nu iai  fămeaia feciorului mieu, lui Isaac, den featele  hananeilor cu care eu lăcuiescu întru dînşii,  Ce-ntru pămîntul mieu unde am născut eu  <p 16> vei mearge, şi la neamul mieu, şi vei lua fămeaie feciorului mieu, lui Isaac, de acolo".  Şi zise cătră dînsul sluga: ,,Dară cînd n-a vrea muiarea să meargă cu mine îndărăt la pămîn-tul acesta, voiu întoarce pre feciorul tău la  pămîntul de unde ai ieşit de acolo?" Şi zise cătră dînsul Avraam: ,,Ia amente întru tine, ca  să nu întorci pre feciorul mieu acolo. Dom nul Dumnezăul ceriului şi Dumnezăul pămîn-tului, Carele m-au luat den casa tătîni-mieu şi den pămîntul carele am născut, Carele mi -au grăit şi mi -au jurat zicînd: ,,Tie-ţ voiu da pămîntul acesta, şi seminţiei tale!", Acesta va trimite îngerul Său înaintea ta şi vei loa  fămeaie feciorului mieu Isaac de acolo. Iară de nu va vrea muiarea să meargă cu tine la pămîntul acesta, curat vei fi de jurămîntul acesta, numai pre feciorul mieu să nu-l întorci acolo". Şi puse sluga mîna lui supt armul lui Avraam, stăpînul lui, şi jură lui pentru cuvîntul acesta. Şi luo sluga 10 cămile dentru cămilele stăpînu-său, şi den toate bunătăţile stăpînului lui împreună cu dînsul, şi să sculă de să dusă la Mijlocul-rîurilor, la cetatea lui Nahor. Şi adormi cămilele afară den cetate, lîngă fîntîna cu ape cea de cătră seară, cînd ies ceale ce iau apă. Şi zise: ,,Domnul Dumnezău stăpînului mieu Avraam, fă-m cale bună naintea mea astăzi şi  fă milă cu stăpînul mieu, Avraam. Iată, eu stau la izvorul apei, şi featele celor ce lăcuiescu în cetate mergu ca să scoaţă  apă. Şi va fi fecioara care eu voiu zice: ,,Pleacă ciutura ta pentru ca să beau", şi-m va zice: ,,Bea tu, şi cămilele ţi le voiu adăpa pînă unde vor înceta bîndu", aceasta ai gătit slugii Tale, lui Isaac, şi întru aceasta voiu cunoaşte cum ai făcut milă cu stăpînul mieu,  Avraam". Şi fu mai nainte de a săvîrşi el grăind întru cugetul lui, şi, iată, Reveca ieşi afară, carea să născuse lui Vathuil, feciorul Melhai, muierii lui Nahor, şi frate al lui  Avraam, avînd ciutura pre umărul ei. Şi fecioara era frumoasă la faţă foarte, fecioară era, bărbat n-au cunoscut pre dînsa, şi, pogo-rîndu-se la izvor, îş împlu ciutura şi să sui. Şi alergă sluga întru timpinarea ei şi zise: ,,Adapă-mă puţinea apă den ciutura ta". Şi ea zise: ,,Bea, doamne!" Şi grăbind, slobozi ciutura pre braţul ei şi-l adăpă pre dînsul pînă unde au încetat bînd Şi-i zise: ,,Şi cămilele-ţ voiu adăpa, şi voiu scoate apă  pînă unde toate vor bea". Şi grăbi Şi deşărtă ciutura în adăpătoare şi alergă iarăş la fîntînă să scoaţă apă şi scoase apă la toate cămilele. Şi omul o pricipea pre dînsa şi tăcea, pentru ca să cunoască de au îndereptat Domnul calea lui au ba. Şi fu cînd înce-tară toate cămilele bîndu, luo omul cercei de aur de trăgea cîte o drahmă şi 2 brăţari pre mîinele ei, trasul lor 10 galbeni de aur, Şi o  întrebă pre dînsa şi zise: ,,A cui fată eşti? Spu-ne-m de iaste la tată-tău loc noao de a odehni". Şi ea zise cătră dînsul: ,,Fată lui  Vathuil sînt, al Melhăi, pre care l-au născut ea lui Nahor". Şi zise lui: ,,Paie şi săturări  multe sînt la noi şi loc de odihnit". Şi bine-vrînd omul, să închină Domnului şi zise: ,,Blagoslovit Domnul Dumnezăul stăpînului  mieu Avraam, Carele n-au lăsat dereptatea şi adevărul de la stăpînul mieu! Pre mine mă îndereptă Dumnezău la casa fratelui stăpînu-lui mieu". Şi alergînd copila, spuse mîne-sa  după cuvintele aceastea. Şi Reveca avea  frate pre nume Lavan şi alergă Lavan cătră om afară la izvor. Şi fu deca văzu cerceii şi  brăţările în mîinile surorii lui şi cînd auzi cuvintele Revecăi, surori-sa, zicînd: ,,Aşa mi-au grăit omul", şi veni la om stînd el la cămile la izvor Şi-i zise lui: ,,Întră  înlăuntru, bine-i cuvîntat Domnul, pentru căce stai afară? Şi eu am gătit casa şi locul cămilelor". Şi întră omul în casă şi des-cărcă cămilele şi puse paie şi fînuri cămilelor şi apă picioarelor lui şi picioarelor oamenilor ce era cu el. Şi le puse lor pîine să mănînce  şi zise: ,,Nu voiu mînca pînă (*nu*) voiu grăi cuventile meale". Şi zisără: ,,Grăiaşte!" Şi  zise: ,,Sluga lui Avraam eu sînt. Şi Domnul  au blagoslovit pre stăpînu-mieu foarte, şi s-au înălţat. Şi-i deade lui oi şi viţei, şi argint şi aur, slugi şi slujnice, cămile şi măgari. Şi născu  Sarra, fămeaia stăpînului mieu, un fecior stă-pînului mieu după ce au îmbătrînit el, şi-i deade lui cîte era la el. Şi m-au jurat stăpî-nul mieu, zicînd: ,,Să nu iai fămeaie fiiului mieu den featele hananeilor, întru care eu sălăş-luiescu întru pămîntul lor, Ce numai la  casa tătîne-mieu să mergi şi la neamul mieu şi vei lua muiare feciorului mieu de acolo". Şi  ziş stăpînului mieu: ,,Cîndai nu va vrea să meargă cu mine?,, Şi-m zise: ,,Domnul  Dumnezeu, naintea Căruia bine am plăcut, Acela va tremite pre îngerul Său cu tine şi-ţ va înderepta calea şi vei lua fămeaie fiiului mieu den neamul mieu şi den casa tătîni-mieu. Atuncea curat vei fi de blestămul  mieu, căci, cînd vei veni la neamul mieu şi nu-ţ vor da ţie, şi vei fi curat de jurămîntul mieu". Şi viind astăzi la izvor, ziş: ,,Doamne Dumne-zăul stăpînului mieu Avraam, de-m vei înderp-ta calea mea Tu, care eu acum voiu mearge la ea, Iată, stau la izvoru1 apei, şi featele oame-nilor cetăţii vor ieşi ca să ia apă, şi va fi fecioara căriia eu voiu zice: ,,Adapă-mă puţinea apă den ciutura ta!,, Şi-m va zice: ,,Şi tu bea, şi că-<p 17> milelor tale voiu scoate apă!', aceasta iaste fămeaia carea o au gătit Domnul slugii Sale, lui Isaac, şi întru aceasta voiu cunoaşte cum aifăcut milă stapînului mieu Avraam". Şi fu mai nainte decît a săvîrşi eu grăind întru cugetul mieu, îndată Reveca ieşiia afară avînd ciutură pre umăr şi pogorî la izvor şi scoaseapă. Şi-i ziş ei: 'Adapă-mă!' Şi grăbind, slo-bozi ciutura pre braţul ei de pre dînsa şi zise: ,,Bea tu, şi cămilele tale voiu adăpa". Şi ambăut, şi cămilele au adăpat. Şi am întrebat pre ea şi ziş: ,A cui fată eşti tu?' Şi ea zise: 'Fată lui Vathuil sînt, feciorului lui Nahor, carele i-au născut lui Melha'. Şi-i puş cerceiipre braţul ei şi brăţările pre mîin(*î)le ei. Şi binevrînd m-am închinat Domnului şi binecu-vîntai pre Domnul Dumnezăul stăpînului mieu Avraam, Carele m-au îndereptat întru calea adevărului, ca să iau fata fratelui stăpî-nului mieu, fiiului lui. Deci de veţ face voi milă şi dereptate cătră stăpînul mieu, spune-ţi-m, ca să mă întorcu în dereapta au înstînga". Şi răspunzînd Lavan şi Vathuil, ziseră: ,,De la Domnul au ieşit acesta lucru, nuvom putea să grăim împotriva ta rău aubine. Iată Reveca înaintea ta. Luundu-o, du-te, şi fie fămeaie feciorului stăpînului tău,după cum au grăit Domnul". Şi fu auzind sluga lui Avraam cuvintele lor, s-au închinat pre pămînt lui Dumnezău. Şi scoţînd slugavase de argint şi de aur şi îmbrăcăminte, au dat Revecăi, şi daruri deade fratelui ei şimumei ei. Şi mîncară şi băură şi el şi oame-nii ce era cu el şi dormiră. Şi sculîndu-se demi-neaţa, zise: ,,Tremiteţi-mă pentru ca să măduc la stăpînu-mieu". Şi ziseră fraţii ei şi mumă-sa: ,,Ramîie fata cu noi ca vreo 10 zile,şi după aceaea să va duce". Şi el zise cătră ei: ,,Nu mă opriţi, şi Domnul au îndereptatcalea Lui întru mine; trimiteţi-mă pentru casă mergu la stapînul mieu". Şi ei ziseră: ,,Să chemăm copila şi să întrebăm gura ei". Şi chemară pre Reveca şi-i ziseră ei: ,,Mear-ge-vei cu omul acesta?" Şi ea zise: ,,Mear-gi-voiu". Şi tremiseră pre Reveca, sora lor, şi unealtele ei, şi pre sluga lui Avraam, şi precei cu dînsul. Şi blagosloviră pre Reveca şi ziseră ei: ,,Sora noastră eşti, fă-te întru mii de zeci de mii şi moştinească seminţia ta cetăţilenepriatinilor!" Şi sculîndu-se Reveca şiroabele ei, s-au suit pre cămile şi să dusără cu omul; şi luînd sluga pre Reveca, s-au dus. Şi Isaac mergea pren pustie, de cătră FîntînaVideniei, şi el lăcuia în pămîntul de cătră amiazăzi. Şi ieşi Isaac ca să se primble la cîmpu, mai nainte de înde seară, şi căutînd cuochii lui, văzu cămile viitoare. Şi căutând Re-veca cu ochii, văzu pre Isac şi sări de pre cămilăŞi zise cătră slugă: ,,Cine iaste omul acela ce mearge în cîmpu întru întempinarea noastră?" Şi zise sluga: ,,Acesta iaste stăpînulmieu." Iară ea, luîndu-ş brobodealnecul, să îmbrăca. Şi povesti sluga lui Isaac toate cuventele cîte au făcut. Şi întră Isaac în casa mumei lui şi luo pre Reveca şi i să făcu lui fămeaie şi o iubi pre dînsa. Şi să mîngîia Isaac pentru Sarra, muma lui.<CAP XXV>Şi adăogînd Avraam, îş luo fămeaie, căriia numele-i era Hettura. Şi-i născu lui pre Zomvran şi pre Iezan şi pre Mada şi pre Madiam şi pre Ievoc şi pre Soiia. Şi Iezan au născut pre Sava şi pre Thaman şi pre Dedan. Şi feciorii lui Dedan fură: Raguil şi Navdeil şi Asuriim şi Laturiim şi Loomit. Şi feciorii lui Madiam: Ghefar şi Afer şi Enoh şi Avitha şi Eldaga, toţi aceştea era feciorii Heturii. Şi deade Avraam toate unealtele lui lui Isaac, feciorul lui. Şi feciorilor ţiitorilor lui au dat Avraam daruri, şi-i scoase pre dînşii în laturi de la Isaac, feciorul lui, încă fiind el viu, cătră răsărit, la pămîntul răsăriturilor. Şi aceştea sînt anii zilelor vieţii lui Avraam cîţ au trăit: 175 de ani. Şi slăbind Avraam, muri întru bătrî-neaţe bune, bătrîn şi plin de zile, şi să puse lîngă norodul lui. Şi-1 îngropară pre dînsul Isaac şi Ismail, amîndoi feciorii lui, în peştira cea îndoită, în ţarina lui Efron, feciorul lui Saar Heteului, carele iaste împotriva Mam-vriei, T*arina şi peştera ce au cîştigat Avraam de la feciorii lui Het, acolo îngropară pre Avraam şi pre Sarra, fămeaia lui. Şi fu după ce muri Avraam, blagoslovi Dumnezău pre Isaac, fiiul lui, şi lăcui Isaac lîngă Fîntîna Vederii. Şi aceastea sînt naştirile lui Ismail, feciorul lui Avraam, pre carele au născut Agar, slujnica Sarrei, lui Avrsam, Şi aceastea sînt numele feciorilor lui Ismail, pre numele rudeniilor lui: cel dentîiu născut, Ismail, şi Navaioth şi Chidar şi Navdeil şi Masam Şi Masma şi Duma şi Masi Şi Hodan şi The-man şi Ietur şi Nafes şi Chedma. Aceştea sînt feciorii lui Ismail, şi aceastea sînt numele lor, în corturile lor şi întru odăile lor, 12 boiari, după limba lor. Şi aceştea-s aniivieţii lui Ismail - 137 ani. Şi slăbind, murişi se alătură lîngă ruda lui.  Şi lăcui de la Evilatpînă la Sur, carea iaste înaintea feaţii Eghi-petului, până a veni la asiriani, înaintea feaţii tuturor fraţilor lui au lăcuit. Şi aceastea-snaştirile lui Isaac, feciorul lui Avraam:Avraam au născut pre Isaac. Şi Isaac era de 40 de ani când au luat pre Reveca, fata<p 18>  lui Vathuil Sirului, lui fămeaie. Şi să ruga  Isaac Domnului pentru Reveca, fămeaia lui,  pentru că era stearpă. Şi-l ascultă pre dînsul  Dumnezău, şi zămisli în pîntece Reveca,  fămeaia lui. Şi juca copiii întru dînsa şi  zise: ,,De iaste să mi să facă aşa, pentru ce mie  aceasta?" Şi mearse să întreabe de la Dom- nul. Şi zise Domnul ei: ,,Doao limbi în  zgăul tău sînt şi doao năroade den pîntecele  tău se vor împărţi. Şi va covîrşi nărod pre  nărod şi cel mai mare va sluji celui mai  mic". Şi să împlură zilele a naşte ea şi la  dînsa era geameni întru pîntecile ei. Şi ieşi  feciorul cel întîiu născut, roşiu tot ca o piale,  păros, şi-i numi numele lui Isaf. Şi după  acesta ieşi fratele lui, şi mîna lui prinsă de căl- cîiul lui Isaf, şi numi numele lui Iacov. Şi Isaac  era de 60 de ani cînd au născut pre aceştea  Reveca. Şi crescură tinereii, şi era Isaf om  ştiind vîna, mojîc, iară Iacov - om neviclean,  lăcuind în casă. Şi iubiia Isaac pre Isaf,  pentru căci vînatul lui era mîncarea lui, iară  Reveca iubiia pre Iacov. Şi fiarse Iacov  fiertură şi veni Isaf de la cîmp ostenit. Şi  zise Isaf cătră Iacov: ,,Gustă-m den fiertura  acestui grîu, pentru că slăbesc". Pentru aceaea  să numi numele lui Edom. Şi zise Iacov  cătră Isaf: ,,Dă-mi astăzi naştirile tale ceale  dentîiu mie". Şi zise Isaf: ,,Iată, eu merg să  moriu, şi ce mi-s bune aceaste născături  înainte?" Şi-i zise lui Iacov: ,,Jură-te mie  astăzi". Şi jură lui. Şi au dat Isaf naştirile den- tîiu lui Iacov. Şi Iacov deade lui Isaf pîine şi  fiertură de linte, şi mîncă şi bău, şi să sculă de  să duse; şi ocărî Isaf naştirile dentîiu.  <CAP XXVI> Şi fu foamete pre pămînt, afară de foa-metea cea mai denainte, carea s-au făcut în zilele lui Avraam. Şi mearse Isaac cătră Avimeleh, împăratul Filistiim, la Gherara. Şi Să ivi lui Dumnezeu şi zise: ,,Nu te pogorî la Eghipet, ce lăcuiaşte în pămîntul carile ţi-l voiu spune ţie. Şi vei sălăşlui în pămîntul acesta şi voiu fi cu tine şi te voiu blagoslovi, pentru că ţie şi seminţii tale voiu da tot pămîntul şi voiu întări  jurămîntul Mieu carele M-am jurat lui Avraam,  tatălui tău. Şi voiu înmulţi seminţia ta ca  stealele ceriului şi voiu da seminţiei tale tot  pămîntul acesta şi se vor blagoslovi întru se- minţia ta toate limbile pămîntului, Pentru căci  au ascultat Avraam, tată-tău, glasul Mieu şi au  păzit poruncile Meale şi învăţaturile Meale şi di-reptăţile Meale şi legile Meale". Şi lăcui Isaac la Gherara. Şi întrebară oamenii locului pen-tru Reveca, fămeaia lui, şi zise: ,,Sor mie iaste", pentru că să temu a zice ,,Fămeaie-m  iaste", pentru ca nu doară să-l ucigă oamenii  locului pentru Reveca, căce era frumoasă la  faţă. Şi fu acolo în mulţi ani. Şi privind Avi- meleh, împăratul Gherarei, pre fereastră,  văzu pre Isaac glumind cu Reveca, fămeaia  lui. Şi chemă Avimeleh pre Isaac şi-i zise   lui: ,,Oare fămeaie-ţ iaste? Şi căce ai zis:,,Sor  îm iaste?". Şi zise Isaac: ,,Am zis pentru căce  cîndai să nu moriu pentru dînsa". Şi zise   lui Avimeleh: ,,Ce ai făcut aceasta noao? Puţin  ar fi dormit cineva den rude mea cu fămeaia  ta, şi ai fi adus asupra noastră necunoş- tinţă". Şi porunci Avimeleh la tot norodul  lui, zicînd: ,,Tot cine se va atinge de omul  acesta au de fămeaia lui, cu moarte va fi vino- vat". Şi sămănă Isaac întru pămîntul ace- la şi află întru anul acela orzu dînd 100. Şi-l  blagoslovi pre dînsul Domnul. Şi să înălţă ;  omul şi, mergînd înainte, mai mare se făcea,  pînă unde mare să făcu foarte. Şi să făcură  lui dobitoc de oi şi dobitoc de boi şi arături  multe. Şi zavistuiră pre dînsul filistiimii, Şi  toate fîntînile cîte au săpat slugile lui în vrea- mea tătîni-său le-au astupat filistiimii şi le-au  umplut de pămînt. Şi zise Avimeleh cătră   Isaac: ,,Du-te de la noi, că mai mare decît noi  te-ai făcut foarte". Şi să mută de acolo   Isaac şi poposi la rîpa Gherarilor şi tăbărî  acolo. Şi iarăş Isaac au săpat fîntînile cu   ape, carele au săpat slugile lui Avraam, tatăl  lui, şi le-au astupat pre eale filistiimii după ce  au murit Avraam, tatăl lui, şi le numi pre dîn- săle cu nume, după numele care le-au numit  tatăl lui. Şi săpară slugile lui Isaac în rîpa   Gherarilor şi aflară acolo fîntînă de apă  vie. Şi să bătură păstorii Gherarilor cu   păstorii lui Isaac, zicînd cum a lor iaste apa. Şi  numiră numele fîntînii ,,Strîmbătate", pentru  că strîmbătate i-au făcut lui. Şi rădicîndu-se   de acolo, au săpat altă fîntînă şi să priciia şi  pentru aceaea. Şi numi numele ei ,,Vrajbă".  Şi rădicîndu-se de acolo, au săpat altă fîntînă,  şi nu s-au bătut pentru aceaea. Şi i-au numit  numele ei ,,Lărgime de loc", zicînd: ,,Pentru  căci acum au lărgit Domnul noao şi ne-au  crescut pre pămînt". Şi să sui de acolo la   Fîntîna Jurămîntului. Şi Să ivi lui Dumne- zeu în noaptea aceaea şi zise: ,,Eu sînt Dom- nul lui Avraam, tatălui tău. Nu te teame,  pentru că cu tine sînt şi te-am blagoslovit şi  voiu înmulţi seminţia ta, pentru Avraam, tatăl  tău". Şi zidi acolo jîrtăvnic şi chemă nume- le lui Dumnezău şi puse acolo cortul lui. Şi săpa- ră acolo slugile lui Isaac fintînă. Şi Avimeleh   să duse la dînsul de la Gherara, şi Ohozath, ce ţi- nea pre noru-sa, şi Filoh, voivodul puterei <p 19> lui. Şi zise cătră dînşii Isaac: ,,Pentru căci aţ venit cătră mine? Şi voi m-aţ urît şi m-aţi scos de la voi". Şi ei au zis: ,,Văzînd te-am văzut că Domnul era cu tine şi am zis: ,,Fie dară, întru mijlocul nostru şi întru mijlocul tău să punem cu tine legătură  Ca să nu faci cu noi rău, în ce chip noi nu ne-am scîrbit şi în ce chip ţie ţi-am trebuit bine şi te-am scos cu pace". Şi tu acum blagoslovit eşti de Domnul. Şi le făcu ospăţ, şi mîncară şi băură. Şi scu-lîndu-se dimineaţa, jură om aproapelui lui, şi-i trimise pre dînşii Isaac şi să dusără cu  mîntuire de la dînsul. Şi fu întru aceaea zi,  şi, mergînd slugile lui Isaac, îi spuseră pentru  fîntîna ce-au săpat şi ziseră: ,,Nu am aflat  apă". Şi o numi ,,Jurămînt", pentru  aceaea numi nume cetăţii Fîntîna Jurămîntu- lui, pînă în ziua de astăzi. Şi era Isaf de 40  de ani, şi luo muiare pre Iudin, fata lui Veil  Heteul, şi pre Vasemcath, fata lui Elon  Eveul. Şi să priciia cu Isaac şi cu Reveca.  <CAP XXVII> Şi fu după ce-au îmbătrînit Isaac şi să tîmpiră ochii lui a vedea, şi chemă pre Isaf, feciorul lui cel mai bătrîn, şi-i zise lui: ,,Fiiul mieu!" Şi zise: ,,Iată eu". Şi zise lui: ,,Iată, am îmbătrî-nit şi nu ştiu ziua morţii meale. Acum dară ia-ţ unealta ta, arcul şi tulba, şi ieşi afară la cîmpu Şi vînează-m vînat şi-m fă mie bucate după cum iubescu eu şi-m adu ca să mănîncu, pentru ca să te blagoslovească sufletul mieu mai înainte de ce voiu muri". Şi Raveca auzi grăind Isaac cătră Isaf, feciorul lui. Şi să duse Isaf la cîmp ca să vineaze vînat tătîni-său. Şi Răveca zise cătră fiiu-său cel mai mic: ,,Vezi, am auzit pre tată-tău grăind cătră Isaf, fratele tău, grăind: ,,Adu-m vînat şi-m fă de mîncat, pentru ca mîncînd să te bla-goslovesc înaintea Domnului mai înainte decît a muri eu". Deci acum, fiiul mieu, ascultă pre mine, dupre cum poruncescu eu ţie. Şi mergînd la oi, ia-m de acolo doi iezi moi şi buni, şi voiu face pre ei bucate tătî-ni-tău cum iubeaşte. Şi vei aduce tătîni-tău şi va mînca, pentru ca să te blagoslovească tată-tău mai nainte de moartea lui". Şi zise Iacov cătră Răveca, mumă-sa: ,,Iaste Isaf, fra-tele mieu, om păros, şi eu - om neated. Cîndai să nu mă pipăie tatul mieu, şi voiu fii înaintea lui ca un nebăgat în seamă şi voiu aduce asupra mea blestem, şi nu blagoslovenie". Şi-i zise lui mumă-sa: ,,Pre mine - blestemul tău, fiiul mieu; numai asculta glasul mieu şi, mergînd, adu-mi". Şi mergînd, luo şi aduse mume-sii şi făcu mumă-sa bucate dupe cum iubiia tatăl lui. Şi luînd Raveca îmbrăcamintea lui Isaf, feciorul ei cel mai bătrîn, cea bună, care era la dînsa în casă, au îmbrăcat pre Iacov, feciorul ei cel mai tînăr. Şi pieile iezilor le-au pus prejur bra-ţile lui şi preste ceale goale ale grumazului lui. Şi deade bucatele şi pîinile care au făcut pre mîinile lui Iacov, feciorul ei, şi aduse părintelui său. Şi zise: ,,Tată!" Şi el zise: ,,Iată eu, cine eşti tu, fiiule?" Şi zise Iacov cătră tată-său: ,,Eu sînt Isaf, cel dentîiu născut al tău, am făcut după cum mi-ai grăit mie. Sculîndu-te, şezi şi mănîncă den vînatul mieu, pentru ca să mă blagoslovească sufletul tău". Şi zise Isaac feciorului său: ,,Ce iaste aceasta care ai aflat aşa curînd?" Şi el zise: ,,Ce au dat Domnul Dumnezeu înaintea mea." Şi zise Isaac cătră Iacov: ,,Apropie-te de mine şi te voiu pipăi, fiiule, de eşti tu fiiul mieu Isaf au ba". Apropie-se Iacov cătră Isaac, tatăl lui, şi-l pipăi pre el şi zise: ,,Glasul iaste glasul lui Iacov, iară mînile sînt mînile lui Isafu". Şi nu-l cunoscu pre dînsul, pentru că-i era mîi-nile lui ca mîinile lui Isaf, fratelui său, păroase. Şi-l blagoslovi pre dînsul şi zise: ,,Tu eşti, fiiul mieu, Isaf?" Şi zise: ,,Eu". Şi-i zise: ,,Adu-mi aproape şi voiu mînca den vînatul tău, fiiule, pentru ca să te blagoslovească sufletul mieu". Şi aduse lui şi mîncă, şi-i aduse vin şi bău. Şi zise lui Isaac, tată-său: ,,Apropii-te de mine şi mă sărută, fiiul mieu!" Şi apropiindu-se, îl sărută pre dînsul; şi mirosi mirosul hainilor lui şi blagoslovi pre dînsul şi zise: ,,Iată mirosul feciorului mieu, ca mirosul unii ţarine pline, care au blagoslovit Dumnezău. Şi să-ţ dea ţie Dumnezău den roao ceriului şi den grăsi-mea pămîntului şi mulţime de grîu şi de vin. Şi slujască ţie limbi, şi închine-ţi-se ţie boiari. Şi fii stăpîn fratelui tău şi ţi se vor închina ţie feciorii tătîne-tău. Cela ce te va blestema, blestemat, iară cela ce te va blagoslovi, blagoslovit". Şi fu după ce părăsi Isaac a blagoslovi pre Iacov, fiiul său, şi fu cît ieşi Iacov den faţa lui Isaac, tătîni-său, şi Isaf, fra-tele lui, au venit de la vînat. Şi făcu şi el bucate şi duse tătîni-său şi zise tătîni-său: ,,Scoale-se părintele mieu şi mănînce den vînatul fiiului său, pentru ca să mă blagoslo-vească sufletul tău". Şi-i zise Isaac, tată-său: ,,Cine eşti tu?" Şi el zise: ,,Eu sînt feciorul tău cel dentîiiu născut, Isaf". Şi să ciudi Isaac ciudă foarte mare şi zise: ,,Cine iaste cela ce mi-au vînat mie vînat şi mi-au adus mie? Şi am mîncat den toate, mai nainte de a veni tu, şi l-am blagoslovit pre dînsul şi va fi blagoslovit". Şi fu deca auzi Isaf cuventile, lui Isaac, tătîni-său, strigă cu glas mare şi amar foarte şi zise: ,,Blagosloveaşte şi pre mine, tată!" Şi zise lui: ,,Venindu fratele, tău, cu hiclişug au luat blagoslovenia ta". Şi zise: ,,Pre dereptul s-au nu-<p 20>  mit numele lui Iacov, pentru că a doao oară  m-au înşelat acum. Şi naştirile dentîi mi-au  luat, şi acum mi-au luat blagoslovenia mea". Şi  zise Isaf tătîni-său: ,,Nu mi-ai lăsat blagoslo- venie, tată?" Raspunzîndu Isaac, zise cătră  Isaf: ,,De l-am făcut pre dînsul stăpîn ţie, şi  pre toţi fraţii lui i-am făcut slugi lui, şi cu grîu  şi vin l-am întărit pre el, dară ţie ce-ţ voiu  face, fiiul mieu?" Şi zise Isaf cătră tată-său:  ,,Au doară numai o blagoslovenie iaste la tine,  tată? Blagosloveaşti-mă dară şi pre mine,  tată!" Şi umilindu-se Isaac, strigă cu glas  mare Isaf şi plînse. Şi răspunzînd Isaac, tatul  lui, zise lui: ,,Iată, din grăsimea pămîntului va  fi lăcuinţa ta, şi den roaua ceriului de  sus. Şi pre sabia ta vei trăi şi frăţine-tău vei  sluji. Şi fi-va cîndu de vei surpa, şi vei dezlega  jugul lui den gîtul tău". Şi purta pizmă Isaf  lui Iacov, pentru blagoslovenia ce l-au blagos- lovit pre dînsul tatul lui. Şi zise Isaf întru  cugetul lui: ,,Apropii-se zilele jelii tătîni-mieu,  pentru ca să ucig pre Iacov, fratele  mieu". Şi să spusără Revecăi cuventele lui  Isaf, feciorului ei cel mai bătrîn, şi trimiţînd au  chemat pre Iacov, feciorul ei cel mai tînăr, şi-i  zise lui: ,,Iată Isaf, fratele tău, înfricoşază pre  tine, ca să te omoară. Acum dară, fiiul  mieu, ascultă glasul mieu şi, sculîndu-te, fugi  la Mijlocul-rîurilor, la Lavan, fratele mieu, la  Haran, şi lăcuiaşte cu dînsul cîteva zile,  pînă să va întoarce mînia şi urgia fratelui tău  de la tine Şi va uita ce i-ai făcut lui; şi voiu  tremite de te vor chema de acolo, pentru ca să  nu mă lipsescu de feciori de amîndoi de voi  într-o zi". Şi zise Reveca cătră Isaac: ,,Mi  s-au supărat de viaţă-mi pentru featele feciorilor  lui Het. De va lua Iacov fămeaie den featele  pămîntului acestuia, ce mi-e mie a trăi?"  <CAP XXVIII> Şi chemînd Isaac pre Iacov, îl blagos- lovi pre el şi porunci lui, zicînd: ,,Să  nu iai muiare den featele lui Hanaan.  Sculîndu-te, fugi la Mijlocul-rîurilor,  la casa lui Vathuil, tatul mumei tale, şi  să iai ţie de acolo muiare, den featele lui  Lavan, fratelui mîne-ta. Şi Dumnezeul  mieu să te blagoslovească pre tine şi să te  crească şi să te înmulţească, şi vei fi întru adu- nări de limbi. Şi să-ţ dea blagoslovenia lui  Avraam, tătîne-mieu, ţie şi siminţii tale după  tine, ca să moşteneşti pămîntul nemerniciei  tale, carele au dat Dumnezău lui Avraam".  Şi trimise Isaac pre Iacov şi să duse la  Mijlocul-rîurilor cătră Lavan, feciorul lui  Vathuil Sirului, fratele Revecăi, mumei lui  Iacov şi lui Isafu. Şi văzînd Isaf cum au  blagoslovit Isaac pre Iacov şi să du- se la Mijlocul-rîurilor Siriei să-ş ia lui fămeaie  de acolo, cînd blagosloviia pre dînsul şi  porunci lui, zicînd: ,,Să nu iai muiare den fea- tele lui Hanaan", Şi auzi Iacov pre tată-său  şi pre mumă-sa şi să duse la Mijlocul-rîurilor  Siriii, Şi văzînd şi Isaf cum sînt reale fea- tele lui Hanaan înaintea lui Isaac tătî- ni-său, Să duse Isaf cătră Ismail şi luo pre   Maeleth, fata lui Ismail, feciorul lui Avraam,  sora lui Naveoth, lîngă fămeile lui  fămeaie. Şi ieşi Iacov de la Fîntîna Jură- mîntului şi să duse la Haraan. Şi află loc şi   dormi acolo, pentru că au apus soarele, şi luo  den pietrile locului şi puse la capul lui şi dormi  întru locul acela şi văzu vis. Şi iată, scară  întărită în pămînt, căriia capul ajungea în  ceriu, şi îngerii lui Dumnezău să suia şi să  pogorîia pre dînsa. Şi Domnul era întărit   pre ea şi zise: ,,Eu sînt Dumnezăul lui Avraam,  tătîni-tău, şi Dumnezăul lui Isaac. Nu te  teame. Pămîntul asupra căruia dormi tu, ţie  ţi-l voiu da şi seminţiei tale. Şi va fi semin- ţia ta ca năsipul pămîntului şi să va lăţi spre  mare şi spre amiazăzi şi amiazănoapte şi la  răsărit, şi să vor blagoslovi întru tine toate  neamurile pămîntului şi întru seminţia  ta. Şi iată, Eu sînt cu tine, păzindu-te în   toată calea unde vei mearge, şi te voiu  întoarce la pămîntul acesta, pentru că nu te  voiu lăsa pînă voiu face Eu toate cîte am grăit  ţie". Şi să sculă Iacov den somnul său şi zise   că: ,,Iaste Domnu în locul acesta, şi eu n-am  ştiut". Şi să spămîntă şi zise: ,,Foarte înfri- coşat locul acesta. Nu iaste aceasta fără numai  Casa lui Dumnezău, şi aceasta e poarta ceriu- lui". Şi să sculă Iacov dimineaţa şi luo   piatra carea au fost pus la căpătîiul lui şi o  puse stîlpu şi turnă untdelemnu pre vîrful  ei. Şi numi numele locului aceluia ,,Casa lui   Dumnezeu". Şi mai nainte să chema cetatea  Ulamaus. Şi să rugă Iacov rugă, zicînd: ,,De   va fi Domnul Dumnezeu cu mine, mă va păzi  întru calea aceasta unde eu mă duc şi-m va da  pîine să mănîncu şi haine să mă îmbrac Şi   mă va întoarce cu mîntuire la casa tătîni-mieu  şi-m va fi Domnul întru Dumnezău, Şi   piatra aceasta ce am pus stîlpu îm va fi mie  Casa lui Dumnezău, şi de toate cîte-m vei da,  a zeacea le voiu zeciui pre eale T*ie".  <CAP XXIX>  Şi rîdicîndu-ş Iacov picioarele, să duse la pămîntul răsăriturilor la Lavan, feciorul lui Vathuil Sirului, fratele Revecăi, mumei lui Iacov şi Isaf.  Şi veade şi iată fîntînă în cîmpu, şi  era acolo trei turme de oi odihnindu-se la  dînsa, pentru că den fîntîna aceaea a-<p 21> dăpa turmele, şi era piatră mare pre gura fîn-tînii. Şi să aduna acolo toate turmele; şi răsturna piatra den gura fîntînii şi adăpa oile, şi aşăza piatra la aura fîntînii la locul ei. Şi zise lor Iacov: ,,Fraţilor, de unde sînteţ voi?" Şi ei ziseră: ,,Den Haraan sîntem". Şi zise lor: ,,Ştiţ pe Lavan, feciorul lui Nahor?" Şi ei ziseră: ,,Ştimu-l!" Şi zise lor: ,,Sănătos iaste?" Şi ei ziseră: ,,Sănătos". Şi iată, Rahil, fata lui, veniia cu oile. Şi zise Iacov: ,,Încă iaste zio multă, încă nu iaste vreame a se aduna toate dobitoacele; adăpînd oile, păsaţ de la paştiţ". Şi ei ziseră: ,,Nu vom putea, pînă să vor aduna toţi păstorii şi vor răstorna piatra den gura fîntînii, şi vom adăpa oile". Încă el grăind cătră ei, şi Rahil, fata lui Lavan, veniia cu oile tătîni-său; pentru că ea păştea oile tătîni-său. Şi fu deca văzu Iacov pre Rahil, fata lui Lavan, fratelui mumei lui, şi oile lui Lavan, fratelui mumei lui, şi apropiindu-se Iacov, răsturnă piatra de pe gura fîntînii şi adăpa oile lui Lavan, fratelui mumei lui. Şi sărută Iacov pre Rahil şi, stri-gînd cu glasul lui, plînse. Şi povesti Rahilli cum iaste frate tătîni-său; şi alergînd, spuse tătîni-său după cuvintele aceastea. Şi fu deca auzi Lavan de numele lui Iacov, fiiul surorii lui, alergă întru timpinarea lui şi îmbrăţişîndu-l, îl sărută şi-l aduse pre dînsul în casa lui şi povesti lui Lavan toate cuvintele aceastea. Şi zise lui Lavan: ,,Den oasele meale şi den trupul mieu eşti tu". Şi era cu  el o lună de zile. Şi zise Lavan cătră Iacov: ,,Pentru căce-m eşti frate, să nu-m slujeşti în dar! Spune-m, ce-ţ iaste simbria?" Şi la Lavan era doao feate: numele cei mai mari Lia, şi numele cei mai tinere Rahil. Şi ochii Liei era bolnavi, far Rahil era frumoasă la chip şi ghizdavă la faţă foarte. Şi îndrăgi Iacov pre Rahil şi zise: ,,Sluji-ţ-voiu şapte ani pentru Rahil, fata ta cea mai tînără". Şi zise lui Lavan: ,,Mai bine să o dau ţie pre dînsa decît să o dau pre dînsa la alt bărbat. Lăcuiaşte cu mine!" Şi sluji Iacov pentru Rahila 7 ani; şi era înaintea lui ca zile puţine, pentru căci iubiia el pre dînsa. Şi zise Iacov cătră Lavan: ,,Dă-mi mie fămeaia mea, pentru că s-au umplut zilele, pentru ca să întru la dînsa". Şi strînse Lavan pre toţi oamenii locului şi făcu nuntă. Şi se făcu seară şi, Iuîndu Lavan pre Lia, fata lui, o au băgat înlăuntru la Iacov, şi să culcă cu ea Iacov. Şi deade Lavan fie-sa, Liei, pre Zelfan slujnica. Şi se făcu dimineaţă şi, iată, era Lia. Şi zise Iacov cătră Lavan: ,,Ce mi-ai făcut aceasta? Au nu pentru Rahila ţi-am slujît ţie? Şi pen tru căci m-ai smintit?" Şi răspunse Lavan:  ,,Nu iaste aşa întru locul nostru, să dăm cea mai tînără mai nainte decît cea mai bătrînă. Săvîrşaşte dară al şaptilea aceş-tiia, şi-ţ voiu da şi pre aceasta, pentru poslu-şanie ce posluşăşti la mine încă alţi şapte ani". Şi făcu Iacov aşa, şi plini şi acei şapte  ani, şi-i deade lui Lavan pre Rahila, fata lui, fămeaie lui. Şi deade Lavan featei lui pe  Vala slujnica. Şi să culcă cu Rahila şi  îndrăgi mai mult pre Rahila decît pre Liar şi sluji lui încă 7 ani. Şi văzînd Domnul Dum-nezău cum să uraşte Lia, deşchise zgăul ei, iară Rahila era stearpă. Şi zămisli Lia şi  născu fecior lui Iacov, şi-i numi numele lui Ruvim, zicînd: ,,Pentru că au văzut Domnul smerenia mea şi mi-au dat mie fecior; acum dară mă va iubi bărbatul mieu". Şi zămisli  iarăş Lia şi născu al doilea fecior lui Iacov şi zise: ,,Căci au auzit Domnul cum mă urăscu, şi mi-au dat încă şi acesta". Şi-i numi numele lui Semeon. Şi zămisli iarăş şi născu fecior şi  zise: ,,Întru această vreame cătră mine va fi bărbatul mieu, pentru că am născut lui  feciori". Pentru aceaea au numit numele lui Levi. Şi zămislind, mai născu fecior şi zise:  ,,Acum încă aceasta mă voiu ispovedui Dom-nului". Pentru aceaea numi numele lui Iuda, şi încetă a naşte.  <CAP XXX> Şi văzînd Rahil cum n-au născut lui Iacov, şi zavistui Rahil pre soru-sa şi zise lui Iacov: ,,Dă-m fecior, iară de nu, voiu muri eu". Şi mîniindu-se  Iacov pre Rahil, zise ei: ,,Doară nu în locul lui Dumnezeu sînt eu, Carele se-au ster-pit den roada pîntecilui tău?" Şi zise Rahil  lui Iacov: ,,Iată slujnica mea Valla, culcă-te cu ea, şi va naşte pre genuchile meale, şi voiu face şi eu feciori, dentr-însa". Şi-i deade lui pre Valla, slujnica ei, fămeaie lui, şi să culcă cu dînsa Iacov. Şi zămisli Valla, slujnica Rahilei, şi născu lui Iacov fecior. Şi zise Rahil: ,,Judecă-m Dumnezeu şi-m ascultă glasul şi-m deade fecior". Pentru aceaea numi numele lui Dan. Şi mai zămisli încă Valla, slujnica Rahilei, şi născu al doilea fecior lui Iacov. Şi zise Rahil: ,,Ajutoră-m Dumnezău şi mă întorşu surorii meale şi mă întăriiu". Şi numi numele lui Nefthalim. Şi văzu Lia cum au stătut de a mai naşte, şi luo pre Zel-fan, slujnica ei, şi o deade pre dînsa lui Iacov, fămeaie. Şi zămisli Zelfan, slujnica Liei, şi născu Iacov fecior. Şi zise Lia: ,,Întru noroc!" Şi-i numi numele lui Gadu. Şi zămisli încă Zelfa, slujnica Liei, şi născu lui Iacov fecior al doilea. Şi zise Lia: ,,Fericită - eu, căci mă fe-ricescu muierile!" Şi numi numele lui Asir. <p 22>   Şi să duse Ruvim în zilele seacerei de grîu, şi află meare de mandragora în ţarină şi le aduse la Lia, mumă-sa. Şi zise Rahil cătră soru-sa, Lia: ,,Dă-mi den mandragurile feciorului tău!" Şi zise Lia: ,,Nu ţi-e destul căci ai luat pre bărbatul mieu? Au doară şi mandragurile feciorului mieu vei să iai?" Şi zise Rahil: ,,Nu aşa, doarmă cu tine noaptea aceasta, pentru mandragurile feciorului tău!" Şi veni Iacov de la ţarină seara şi ieşi Lia întru întimpinarea lui şi zise: ,,Cătră mine să vii astăzi, pentru căci te-am năimit, pentru mandragurile fecio-rului mieu". Şi dormi cu dînsa în noaptea aceaea. Şi auzi Dumnezeu pre Lia şi, zămislind, născu lui Iacov al cincelea fecior. Şi zise Lia: ,,Dat-au Dumnezeu plata mea, pentru căci am dat slujnica mea bărbatului mieu". Şi numi numele lui Isahar, carele iaste ,,Plată". Şi zămisli încă Lia şi născu lui Iacov fiiu, al şaselea. Şi zise Lia: ,,Dărui-m mie Dumnezeu dar bun! Întru aceasta vreame mă va aleage bărbatul mieu, pentru că i-am născut lui şase feciori". Şi numi numele lui Zavolon. Şi după aceasta născu fată, şi-i numi numele ei Dina. Şi-Ş aduse Dumnezeu aminte de Rahil, şi auzi ei Dumnezeu, şi-i deşchise zgăul ei. Şi zămis-lind, născu lui Iacov fecior; şi zise Rahil: ,,Luatu-mi-au Dumnezeu ponosul mieu!" Şi-i numi numele lui Iosif, zicînd: ,,Adaogă Dumnezeu şi alt fecior". Şi fu dupe ce născu Rahil pre Iosif, zise Iacov lui Lavan: ,,Trimite-mă pentru ca să mergu la locul mieu şi la pămîntul mieu. Dă-m muierile meale şi copiii pentru carii am slujitu ţie, pentru ca să mă duc, că tu ştii slujba care ţ-am slujit ţie". Şi zise lui Lavan: ,,De am aflat her înaintea ta, aş vrăji. Pentru că Dumnezeu m-au blagoslovit cu întrarea ta. Împarţi simbria ta cătră mine, şi ţi-o voiu da". Şi zise Iacov: ,,Tu cunoşti cîte ţ-am slujit ţie, şi cîte dobitoace era cu mine ale tale. Pentru că puţine era cîte era înaintea mea, şi crescură întru mulţime, şi te blagoslovi Domnul Dum-nezău pre piciorul mieu. Deci acum, cînd voiu face şi eu mie casă?" Şi-i zise lui Lavan: ,,Ce-ţ voiu da?" Şi-i zise lui Iacov: ,,Nu-m vei da nemică. De vei face mie cuvîntul acesta, iarăş voiu paşte oile tale, şi le voiu păzi: Treacă toate oile tale astăzi, şi voiu împărţi de acolo toată oaia murgă întru miei, şi toată albă şi pestriţă întru miei, şi întru capre, îm va fi mie simbria, şi va fi mie. Şi mă va asculta pre mine direptatea mea întru ziua de mîine, ce-m va fi simbria înaintea ta: tot ce nu va fi bălţat şi alb întru capre, şi murg întru miei, furat va fi cătră mine". Şi zise lui Lavan: ,,Fie după cuvîntul tău!" Şi împărţi întru ziua aceaea ţapii cei bălţaţi şi cei albi, şi toate caprele ceale bălţate şi albe, şi tot ce era alb în-tru Eale, şi tot ce era murg întru miei, şi deade pren mîna feciorilor lui. Şi le despărţi cale de trei zile şi întru mijlocul lor şi întru mijlocul lui Iacov; şi Iacov păştea oile lui Lavan ce rămăsease. Şi-ş luo Iacov toiag de stirac vearde, şi de nuc, şi de paltin; şi le cură pre dînsele Iacov belituri albe, şi trăgînd împrejur albeaţa, să arăta pre toiage albeaţa ce au curat, împistrită. Şi puse toiagele ce au curat în albiile adăpătorilor apei, pentru ca, venind oile să bea înaintea toiagelor, venind eale să bea, să zămislească oile pre toiage. Şi zămisliia oile pre toiage şi năştea  oile albe, şi împistrite, şi în feliul cenuşii pătate. Iară cîrlanii i-au împărţit Iacov, şi  au pus înaintea oilor berbeace alb, şi tot împistrit întru cîrlani; şi-ş împărţi lui turme osebite şi nu le amestecă întru oile lui Lavan. Şi fu întru vreamea cînd zămisliia  oile luund în zgău, puse Iacov toiagile înaintea oilor în covăţi, ca să zămislească eale dupe toiage. Şi cînd năştea oile, nu le punea; şi  fură ceale neînsemnate ale lui Lavan, şi ceale însemnate, ale lui Iacov. Şi să îmbogăţi  omul foarte-foarte, şi să făcură lui dobitoc mult şi boi, slugi, slujnice, cămile şi măgari.  <CAP XXXI> Şi auzi Iacov cuvintele feciorilor lui Lavan, zicînd: ,,Luat-au Iacov toate ale tătîni-nostru şi dentru ale tatălui nostru au făcut toată mărirea aceasta". Şi văzu Iacov faţa lui  Lavan şi, iată, nu era faţa lui ca ieri şi ca alal-taieri. Şi zise Domnul cătră Iacov: ,,Întoar-ce-te la pămîntul tătîni-tău şi la ruda ta, şi voiu fi cu tine!" Şi trimiţînd Iacov, au che-mat pre Lia şi pre Rahil la cîmp, unde era tur-mele, Şi le zise lor: ,,Văzu eu faţa tătî-ni-vostru cum nu iaste cătră mine ca ieri şi ca alaltaieri, iară Dumnezeul tătîni-mieu era cu mine. Şi voi ştiţi cum cu toată vîrtutea mea  am slujit tătîni-vostru; Şi tată-vostru m-au dat în laturi şi mi-au schimbat simbria mea acelor 10 cîrlani; şi Dumnezăul tătîni-mieu nu i-au dat lui să-m facă rău. De va zice aşa:  ,,Ceale pestriţe vor fi simbrie ţie", şi vor naşte toate oile pestriţe; iară de va zice: ,,Ceale albe să fie ţie simbria ta", şi vor naşte toate oile albe. Şi luo Dumnezeu toate dobitoacele  tătîni-vostru şi mi le deade mie. Şi fu cînd  zămisliia oile, şi văzu cu ochii prin somnu şi, iată, ţapii şi areţii suindu-se pre oi şi pre capre albe, şi pestriţe, şi în feliul cenuşii pătaţi. Şi-m zise mie îngerul lui Dumnezeu  prin somnu: ,,Iacove!,, Şi eu ziş: ,,Ce iaste?,, Şi  zise: ,,Priveaşte cu ochii tăi şi vezi pre ţapi şi pre areţ suindu-se pre oi, şi pre capre albe, şi pestri-ţe, şi în feliul cenuşii pătaţi, pentru că am vă-<p 23>  zut cîte-ţ face Lavan. Eu sînt Dumnezeul tău, Ce M-am ivit ţie în ,,Locul lui Dumnezeu", unde Mi-ai uns acolo stîlpul şi te-ai rugat Mie rugă acolo. Acum dară, scoală-te şi ieşi din pămîntul acesta şi pasă la pămîntul naşterii tale, şi voiu fi cu tine!' " ŞI răspunzînd Rahil şi Lia, ziseră lui: ,,Au doară iaste noao încă parte au moştenire în casa tătîni-nostru? Au nu ca ceale striine ne-am socotit lui, pentru că ne-au vîndut pre noi, şi cu mîncarea au mîncat argintul nostru? Toată avuţia şi mărirea ce au luat Dumnezău a tătî-ni-nostru, noao va fi şi feciorilor noştri. Acum dară, cîte ţ-au zis Dumnezău, fă!" Şi sculîndu-se Iacov, au luat fămeile lui şi copiii lui pre cămile; Şi aduse toate averile lui, şi toată marfa lui ce-au făcut Între-rîuri, şi toate ale lui, ca să meargă la Isaac, tatul lui, la pămîntul hananeilor. Iară Lavan se-au fost dus să-ş tunză oile lui, şi fură Rahil bozii tătî-ni-său. Şi ascunse Iacov de Lavan Sirul,   pentru ca să nu-i spuie lui cum fuge. Şi au fugit el şi ale lui toate şi au trecut rîul şi să porni spre muntele Galaad. Şi să spuse lui Lavan Sirului a treaia zi, cum au fugit Iacov. Şi luîndu pre toţ fraţii lui cu el, goni după dînsul cale de 7 zile şi-l apucă pre dînsul în muntele Galaad. Şi veni îngerul în somnu noaptea cătră Lavan Sirul şi-i zise lui: ,,Păzeaşte-te pre tine ca să nu grăieşti cătră el  reale!" Şi apucă Lavan pre Iacov. Şi Iacov au întinsu cortul lui în munte, şi Lavan au pus pre fraţii lui în muntele Galaad. Şi zise Lavan lui Iacov: ,,Ce ai făcut? Pentru căce pre ascunsu ai fugit şi m-ai jăhuit şi mi-ai loat fea-tele meale ca pre nişte roabe cu sabia? de mi-ai fi spus, te-aş fi trimis cu bucurie, şi cu cîntăreţ şi tîmpene, şi cu copuzuri. Şi nu mă învredniciiu a-m săruta feciorii miei şi featele meale. Şi acum nebuneaşte ai făcut! Şi acum poate mîna mea a-ţ face rău, ce Dumne-zăul tătîni-tău ieri au zis cătră mine, zicînd: ,,Păzeaşti-te pre tine ca să nu grăieşti cu Iacov reale!,, Acum dară, ai mersu pentru că cu pohta ai pobtit ca să mergi la casa tătîni-tău; pentru căci mi-ai furat bozii miei?" Şi răs-punzînd Iacov, zise cătră Lavan: ,,Pentru că am zis: Cîndai să nu-ţ iai featele tale de la mine şi toate ale meale". Şi zise Iacov: ,,La cine vei afla bozii tăi, nu va trăi! Înaintea fraţi-lor noştri, cunoaşte ce iaste lîngă mine de ale tale, şi ia". Şi nu cunoscu la el nemică; şi nu ştiia Iacov că Rahil, fămeaia lui, au furat pre ei. Şi întrînd Lavan, au cercat în casa Liei şi n-au aflat, şi ieşi den casa Liei şi cercă casa lui Iacov, şi în casa acelor doao slujnice, şi  nu află. Şi întră în casa Rahilei, şi Rahil  luo bozii şi-i vîrî în samarul cămilei şi şăzu  desupra lor. Şi zise tătîni-său: ,,Nu-ţ paie   cu greu, doamne, nu poci să mă scol înaintea  ta, pentru că ce au obiceaiu muierile mie-m  iaste". Cercă Lavan în toată casa şi nu află  bozii. Şi să scîrbi Iacov şi să prici cu Lavan.   Şi răspunzînd Iacov, zise cătră Lavan: ,,Ce  iaste strîmbătatea mea? Şi ce-m iaste greşala,  căce ai gonit după mine şi căce ai cercat toate  unealtele casii meale? Ce ai aflat den toate   vasele casii tale? Pune aciia înaintea fraţilor  tăi şi a fraţilor miei şi să să mustre întru mijlo- cul nostru amînduror! Aceastea-s mie, 20   de ani eu sînt cu tine; oile tale şi caprele nu  s-au stîrpit, berbecii oilor tale n-am mîncat,  mîncat de hiară ţie nu ţi-am adus. Eu plă- tiiam de la mine furtişagurile zilii şi furtişagu- rile nopţii. Mă făceam ziua arzind de   zăduh, şi cu îngheţul nopţii, şi să rădica som- nul de la ochii miei. Aceastea-m sînt, 20 de   ani eu în casa ta sînt, slujitu-ţi-am 14 ani  pentru doao feate ale tale, şi 6 ani la oile tale,  şi-m smentiş simbria cu 10 cîrlani. De nu   ar fi Dumnezăul părintelui mieu Avraam şi  frica lui Isaac, åpreÛ mine acum deşert m-ai  tremite. Smerenia mea şi truda mîinelor  meale au văzut Dumnezeu, şi se-au mustrat  ieri". Şi răspunzînd Lavan, zise lui Iacov:   ,,Featele, feate-m sînt, şi feciorii, fiii miei sînt,  şi dobitoacele, dobitoace mie, şi toate cîte tu  vezi, ale meale sînt şi ale featelor meale. Ce  voiu face lor astăzi, au feciorilor lor ce-au  născut? Acum dară, vino să punem legă- fră, eu şi tu, şi va fi întru mărturie întru mij- locul mieu şi întru mijlocul tău!" Şi zise lui:  Şi ,,Iată, nimeni cu noi iaste, vezi Dumnezău  martor întru mijlocul mieu şi al tău". Şi   luund Iacov piatră, o puse stîlpu pre dînsa.  Şi zise Iacov fraţilor lui: ,,Adunaţi pietri!" Şi   adunară pietri şi făcură movilă; şi mîncară  acolo pre movilă. Şi zise lui Lavan:   ,,Această movilă mărturiseaşte întru mijlocul  mieu astăzi". Şi o numi pre dînsa Lavan  ,,Movila mărturiii", iară Iacov o numi pre  dînsa ,,Movilă mărturie". Şi zise Lavan lui   Iacov: ,,Iată această movilă şi stîlpul carele am  pus întru mijlocul mieu şi al tău; mărturi- seaşte movila aceasta şi mărturiseaşte stîlpul  acesta". - Pentru aceaea s-au numit numele:  ,,Movila mărturiseaşte". - Şi ,,Videnia", care   au spus: ,,Văzu Dumnezău întru mijlocul mieu  şi al tău, pentru că ne vom osebi unul de altul.  De vei smeri featele mele, de vei lua muiare   peste featele meale, caută, nimenea cu noi iaste  văzînd, Dumnezău - măturie întru mijlocul  mieu şi întru mijlocul tău!" Şi zise Lavan lui  Iacov: ,,Iată movila aceasta, şi mărturie stîlpul <p 24> acesta, Pentru că, de nu voiu treace eu la tine, nice tu vei treace cătră mine movila aceasta şi stîlpul acesta, pre răutate; Dum-nezăul lui Avraam şi Dumnezăul lui Nahor să judece întru mijlocul nostru!" Şi jură Iacov dupre frica tătîni-său, lui Isaac. Şi junghe Iacov jîrtvă în munte, şi au chemat pe fraţii lui; şi au mîncat, şi au băut, şi au dormit în munte. Şi sculîndu-se Lavan dimineaţa, au sărutat feciorii şi featele lui şi blagoslovi pre ei. Şi întorcîndu-se Lavan, să duse la locul lui.  <CAP  XXXII> Şi Iacov să duse la calea lui. Şi căutînd, văzu tabără a lui Dumnezău tăbărîtă, şi timpinară pre dînsul anghelii lui Dumnezău. Şi zise Iacov, cînd văzu pre dînşii: ,,Tabăra lui Dumne-zău - aceasta!" Şi numi numele locului aceluia ,,Tabere". Şi trimise Iacov soli înaintea lui cătră Isaf, fratele lui, la pămîntul Siir, la ţara Edom. Şi porunci lor, zicînd: ,,Aşa veţ zice domnului mieu Isaf: ,,Aşa zice sluga ta Iacov: ,,Cu Lavan am sălăşluit şi am zăbovit pînă acum,,. Şi mi să făcură boi, şi măgari, şi oi, şi slugi, şi slujnice, şi am trimis să spuie domnu lui mieu, lui Isaf, pentru ca să afle sluga ta haru înaintea ta",,. Şi să întoarseră solii cătră Iacov, zicînd: ,,Vinit-am la fratele tău Isaf şi, iată, el vine în timpinarea ta, şi 400 de oameni cu el". Şi să spămîntă Iacov foarte şi să mire, şi împărţi norodul ce era cu el, şi boii, şi oile, în doao tabere. Şi zise Iacov: ,,De va veni Isaf la o tabără şi o va tăia, va fi tabăra a doaua ca să se mîntuiască". Şi zise Iacov: ,,Dumnezăul tătîne-mieu, lui Avraam, şi Dum-nezăul tătîne-mieu, lui Isaac! Doamne Dum-nezăul mieu, Cela ce ai zis mie: ,,Aleargă la pămîntul naşterii tale, şi bine-ţ voiu face", Destul sînt de toată dereptatea şi de tot adevărul carele ai făcut slugii Tale. Pentru că cu toiagul mieu am trecut pre Iordanul acesta, iară acum m-am făcut în doao tabere. Scoate-mă den mîna fratelui mieu Isaf, pentru că mă tem eu de dînsul, cîndai să nu vie să mă lovească, şi mume preste feciori. Şi Tu ai zis: ,,Bine voiu face ţie, şi voiu pune seminţia ta ca năsipul mărei, carele nu se va număra de mulţime",,. Şi dormi acolo în noaptea aceaea, şi luo de carele adu-cea în mînile lui daruri şi trimise lui Isaf, fra-telui lui: Capre 200, ţapi 20, oi 200, areţ 20, Cămile cu lapte şi copiii lor 30, boi 40, tauri 10, măgari 20, mînji 10. Şi le deade pre mîna slugilor lui, turmă deosebi, şi zise slugilor lui: ,,Păsaţi înaintea mea şi faceţ osebire între turmă şi între turmă". Şi porunci celui dentîiu, zicînd: ,,De te va în-tîlni Isaf, fratele mieu, şi te va întreba, zicînd. ,,Al cui eşti? Şi unde mergi? Şi ale cui sînt aceastea care mergu înaintea ta?", Vei zice:  ,,Ale slugii tale, Iacov; daruri au trimis domnu-mieu Isaf. Şi iată el - denapoia noas-tră!",, Şi porunci celui dentîiu, şi de al doi-lea, şi al treilea, şi tuturor celor ce mergea după turmele aceastea, zicînd: ,,După cuvîn-tul acesta grăiţi lui Isaf, cîndu-l veţ afla voi pre el, Şi veţ zice: ,,Iată, sluga ta, Iacov, vine denapoia noastră". Pentru că zise: ,,Voiu îmblînzi faţa lui cu darurile ce mergu înaintea lui, şi după aceasta voiu vedea faţa lui, cîndai va priimi faţa mea". Şi mergea darurile înaintea feaţii lui, şi el dormi în noaptea aceaea în tabără. Şi sculîndu-se în noaptea aceaea, au luat pre amîndoao muierile şi amîndoao slujnicele şi cei 11 copii ai lui şi trecu trecătoarea lui Iacov. Şi luo pre dînşii  şi-i trecu pîrîul şi trecu toate ale lui. Şi  rămase Iacov singur. Şi să lupta Om cu dînsul pînă dimineaţa. Şi văzu cum nu poate cătră  el, şi să atinse de lăţimea coapsei lui şi amorţi lăţimea coapsei lui Iacov, luptîndu-se el cu Dînsul. Şi-i zise lui: ,,Trimite-Mă, pentru că  se-au suit zorile!" Şi el zise: ,,Nu Te voiu tri-mite de nu mă vei blagoslovi". Şi-i zise lui:  ,,Ce-ţi iaste numele tău?" Şi el zise: ,,Iacov!" Şi zise lui: ,,Să nu se mai cheame  numele tău Iacov, ce Izrail să fie numele tău; căce te-ai întărit cu Dumnezău şi cu oamenii, tare vei fi!" Şi întrebă Iacov şi zise: ,,Spu-ne-m numele Tău!" Şi-i zise: ,,Pentru căci aceasta întrebi tu numele Mieu? Carele iaste minunat!" Şi-l blagoslovi pre dînsul acolo. Şi numi Iacov numele locului aceluia ,,Vedea-rea lui Dumnezău", pentru că åziseÛ: ,,Am văzut pre Dumnezău faţă cătră faţă, şi să mîn-tui sufletul mieu!" Şi răsări soarele, cînd  trecu ,,Chipul lui Dumnezău"; iară el stîngă-ciia coapsa lui. Pentru aceaea nu vor mînca fiii lui Izrail vîna carea au amorţit, care iaste pre lăţimea coapsei, pînă în ziua de astăzi, pentru căce se-au atinsu de lăţimea coapsei lui Iacov, de vînă, şi au amorţit.  <CAP XXXIII> Şi căutînd Iacov, văzu şi fată Isaf, fra-tele lui, viind, şi 400 de oameni cu dînsul. Şi împărţi Iacov copiii pre Lia şi pre Rahil şi pre ceale doao slujnice. Şi puse pre ceale doao slujnice şi pre  feciorii lor înainte, şi pre Lia şi pre copiii ei denapoi, şi pre Rahil şi pre Iosif mai pe urmă; Iară el ieşi înaintea lor şi să închină pre pă-mînt de şapte ori, pînă a se apropia de fratele lui. Şi alergă Isaf în timpinarea lui; şi îmbrăţi-şîndu-l pre el, l-au sărutat, şi căzu pre gru-<p 25> mazii lui şi sărută pre el foarte şi plînseră amîndoi. Şi căutînd, văzu muierile şi copiii şi zise: ,,Ce-ţ sînt ţie aceştea?" Şi el zise: ,,Copiii cu carii au miluit Dumnezău pre sluga ta". Şi apropiară slujnicele copiii lor şi să închinară. Şi să apropie Lia şi feciorii ei şi să închinară; şi după aceaea se apropie Rahil şi Iosif şi să închinară. Şi zise: ,,Ce sînt ţie acestea, toate taberile aceastea care am întîl-nit?" Şi el zise: ,,Ca să afle sluga ta her înain-tea ta, doamne!" Şi zise Isaf: ,,Sînt la mine multe, frate, fie ţie ale tale". Şi zise Iacov: ,,De am aflat her înaintea ta, priimeaşte daru-rile pren mînile meale; pentru aceasta am văzut fata ta, ca cînd ar vedea niştine faţa lui Dumnezeu, şi bine vei vrea mie. Ia blagos-loveniile meale care ţi-am adus ţie, că m-au miluit Dumnezeu şi am de toate". Şi-l siliia pre el şi luo. Şi zise: ,,Să ne sculăm să meargem dirept". Şi-i zise lui: ,,Domnul mieu ştie că copiii sînt mai moi, şi oile şi vacile să şchiopetează la mine; deci de le voiu goni pre dînşile o zi, vor muri toate dobitoacele. Meargă domnul mieu înaintea slugii lui, şi eu mă voiu întări în calea după zăbava meargerii ce-i înaintea mea, şi pe urma copilaşilor, pînă   voiu veni eu cătră domnul mieu la Siir". Şi  zise Isaf: ,,Voiu lăsa cu tine den gloata ce iaste  cu mine". Şi el zise: ,,Pentru ce aceasta? Des-  tul că am aflat her înaintea ta, doamne". Şi  să întoarse Isaf în ziua aceaea în calea lui la   Siir. Şi Iacov se sculă la Corturi şi-ş făcu lui  acolo casa, şi dobitoacilor lui colibi; pentru  aceaea au numit numele locului aceluia   ,,Colibi". Şi veni Iacov la Salim, cetatea  Sichimon, care iaste în pămîntul lui Hanaan,  cînd s-au întorsu de la Mesopotamia Asiriii, şi  să tăbărî despre faţa cetăţii. Şi agonisi par- tea ţarinii, unde ş-au întinsu acolo cortul lui,  de la Emor, tatăl lui Sihem, pre 100 de cîrlani.   Şi puse acolo jărtăvnic şi chemă pre åelÛ  ,,Dumnezeul lui Israil".  <CAP XXXIV>  Şi ieşi Dina, fata Liei care au născut lui  Iacov, ca să cunoască featele lăcui- torilor. Şi o văzu pre dînsa Sihem,  feciorul lui Emor Horeul, domnul pămîntului. Şi luîndu-o pre dînsa, au dormit cu ea; şi născu, şi o smeri pre dînsa. Şi să alătură lîngă sufletul Dinei, featei lui Iacov, şi o iubi pre fecioară şi grăi dupre cugetul fecioarei ei. Zise Sihem, feciorul lui Iemor, cătră tată-său, zicînd:  ,,Ia-m fetişoara aceasta fămeaie!" Şi Iacov au auzit cum au pîngărit feciorul lui Emor pre Dina, fata lui, şi feciorii lui era cu dobi-toacile lui la cîmpu, şi tăcu Iacov pînă a veni ei. Şi ieşi Emor, tatul lui Sihem, cătră Iacov, să-i grăiască lui. Iară feciorii lui Iacov veniră de la cîmpu şi, deca auziră, să umiliră oamenii şi cu scîrbă le era lor foarte, căci grozăvie făcu întru Izrail, dormind cu fata lui Iacov, şi nu aşa va fit Şi grăi Emor lor, zicînd: ,,Sihem, feciorul mieu, au ales cu sufletul fata voastră; daţi-o dară pre ea lui fămeaie! Şi vă încuscriţ cu noi: featele voastre daţi-le noao şi featele noastre luaţ la feciorii voştri; Şi întru noi lăcuiţ, şi pămîn-tul, iată, lat înaintea voastră, lăcuiţ şi vă hră-niţ pre dînsul, şi agonisiţ întru el". Şi zise Sihem cătră tatăl ei şi cătră fraţii ei: ,,Să aflu her înaintea voastră şi, ce veţ zice, vom da. Înmulţiţ zestrile foarte, şi voiu da întru cît îm veţ zice mie, şi-m veţ da mie copila aceasta întru fămeaie!" Şi răspunsără feciorii lui Iacov lui Sihem şi lui Iemor, tătîni-său, cu vicleşug; şi grăiră lor, căci au pîngărit pre Dina, sora lor, Şi zise lor Simeon şi  Levi, fraţii Dinii, feciorii Liei: ,,Nu vom putea să facem cuvîntul acesta, să dăm pre soru-noastră la om ce are marginea trupului acope-rită, pentru că iaste ponos noao. Întru aceasta ne vom asemăna voao şi vom lăcui întru voi, de vă veţ face ca noi şi voi, cînd se va obrezui voao toată partea bărbătească. Şi vom da featele noastre voao, şi din featele voastre vom lua fămei noao; şi vom lăcui la voi, şi vom fi ca un neam. Iară de nu veţ asculta pre noi, să vă obrezuiţ, vom lua featele noastre şi ne vom duce". Şi plăcură cuvin-tele înaintea lui Emor şi înaintea lui Sibem, feciorul lui Emor. Şi nu zăbovi tinerelul a  face cuvîntul acesta, pentru că să afla cu fata lui Iacov, şi el era prea slăvit decît toţi cîţ era în casa tătîne-său. Şi veni Emor şi Sihem,  feciorul lui, la poarta cetăţii lor şi grăiră cătră oamenii cetăţii lor, zicînd: ,,Oamenii aceştea  cu pace sînt cu noi; să lăcuiască pre pămînt, şi să hrănească pre dînsul. Şi pămîntul, iată, larg înaintea lor; featele lor să luom noao fămei, şi featele noastre să le dăm lor. Întru  aceasta numai să vor asămăna noao oamenii ca să lăcuiască cu noi, ca să fim un nărod, întru să să obrezuiască noao toată partea băr-bătească, dupe cum sînt şi ei obrezuiţi. Şi  dobitoacele lor, şi ceale cu 4 picioare, şi uneal-tele lor, au nu vor fi ale noastre? Numai întru aceasta să ne asămănăm cu ei, şi vor lăcui cu noi!" Şi ascultă Emor pre Sibem, feciorul  lui, şi toţi cîţ întra pre poarta cetăţii lor, şi-ş obrezuia trupurile acoperirii margenii lor tot bărbatul. Şi fu în a treia zi, cînd era în  dureare, luară cei doi feciori a lui Iacov, Simeon şi Levi, fraţii Dinei, fieştecarele sabia lui, şi întrară în cetate cu temeiu, şi omorîră toa-<p 26> tă părtea bărbătească. Şi pre Emor, şi pre Sihem, feciorul lui, îi omorî cu gura sabiei; şi luară pre Dina den casa lui Sihem şi ieşiră. Iară fiii lui Iacov întrară preste cei răniţi şi jăfuiră cetatea întru care au pîngărit pre Dina, sora lor. Şi oile lor, şi boii lor, şi măgarii lor, şi cîte era în cetate, şi cîte era la cîmpu, le luară. Şi toate trupurile lor, şi toată agonisita lor, şi muierile lor, le-au robit, şi au jăfuit cîte era în cetate şi cîte era în case. Şi zise Iacov cătră Simeon şi Levi: ,,Urît m-aţ făcut, a fi eu rău celor ce lăcuiescu pămîntul, şi întru hananei, şi întru ferezei. Şi eu puţin sînt întru număr; şi adunîndu-se preste mine, mă vor tăia, şi mă voiu fărîma eu şi casa mea". Şi ei ziseră: ,,Dară ca cu o curvă vor trebui cu sora noastră?"  <CAP XXXV>  Şi zise Dumnezău cătră Iacov: ,,Sculîn- du-te, te suie la locul Vethil şi  lăcuiaşte acolo, şi fă acolo jărtăvnic  lui Dumnezău, Care ţi Se-au arătat ţie cînd fugiiai de faţa lui Isaf, fratelui tău!" Şi zise Iacov casii lui şi tuturor celor ce era cu dînsul: ,,Rădicaţ pre bozii cei striini den mijlocul vostru, şi vă curăţiţ, şi premeniţ hainele vostre. Şi sculîndu-ne, să ne suim la Vethil; şi să facem acolo jărtăvnic lui Dum-nezeu, Celui ce m-au ascultat întru ziua pri-mejdiii, Carele era cu mine şi mă mîntui în calea unde mergeam!" Şi deaderă lui Iacov pre bozii cei striini care era întru mîinele lor şi cerceii cei ce era în urechile lor. Şi i-au ascunsu Iacov supt terevinthul de la Sichima şi i-au pierdut pre dînşii pînă în ziua de astăzi. Şi să rădică Izrail de la Sechima; şi  fu frica lui Dumnezău la cetăţile ce era pen  împrejurul lor, şi nu goniră pre urma fiilor lui  Israil. Şi veni Iacov la Luza, care iaste în  pămîntul lui Hanaan, care iaste Vethil, el şi tot norodul ce era cu dînsul. Şi zidi acolo jăr- tăvnic, şi numi numele locului ,,Vethil", pentru  că acolo i Se-au arătat lui Dumnezău, cînd  fugiia el de faţa lui Isaf, fratele lui. Şi muri  Devora, doica Revecăi, şi să îngropă mai jos  de Vethil, supt stejar, şi numi Iacov numele lui  ,,Stejariul Jălii". Şi Să ivi Dumnezău lui  Iacov încă, în Luza, cînd au venit acolo de la  Mesopotamia Siriei, şi blagoslovi pre el Dumne-  zău Şi zise lui Dumnezău: ,,Numele tău nu se  va mai chema Iacov, ce Israil va fi numele tău".  Şi numi numele lui Israil. Şi zise lui Dum- nezău: ,,Eu - Dumnezăul tău! Creaşte şi te  înmulţeaşte! Limbi şi adunări de limbi vor fi  dentru tine, şi împăraţ den mijlocul tău vor  ieşi. Şi pămîntul carele am dat lui Avraam şi  lui Isaac, ţie am dat pre dînsul; şi ţie va fi, şi se-minţiei tale după tine voiu da pămîntul acesta, întru neamurile lor". Şi Să sui Dumnezău de la dînsul, den locul carele au grăit cu dîn-sul. Şi puse Iacov stîlpu în locul unde au  grăit cu dînsul Dumnezău, stîlpu de piatră, şi vărsă pre dînsul turnare, şi vărsă pre dînsul untdelemnu. Şi numi Iacov numele locului  întru carele au grăit cu dînsul Dumnezău: ,,Vethil." Şi sculîndu-se Iacov de la Vethil, au  întinsu cortul lui decindea de turnul Gader. Şi fu cînd se-au apropiat la Hafratha şi a veni la pămîntul lui Efratha, au născut Rahil, şi greu avu întru naştire. Şi fu cînd născu ea cu  greu, zise ei moaşa: ,,Aibi îndrăznire, pentru că şi acesta îţ iaste fiiu!" Şi fu cîndu-ş lăsa  ea sufletul, că muriia, numi numele lui ,,Fecio-rul durerei meale", şi tată-său numi pre dînsul Veniamin. Şi muri Rahil, şi să  îngropă în calea lui Efratha, aceasta iaste Vithleaem. Şi puse Iacov stîlpu pre mor-mîntul ei: acesta iaste stîlpul mormîntului Rahilei pînă în ziua de astăz. Şi să rădică Israil, şi-ş întinse cortul lui decindea de turnul Gader. Şi fu cînd lăcui Israil întru pămîntul  acela, mearse Ruvin şi dormi cu Vala, ţiitoa-rea tătîni-său, lui Iacov. Şi auzi Israil, şi rău se-au arătat înaintea lui. Şi era fiii lui  Iacov 12: Feciorii Liei: cel dentîi născut lui  Iacov, Ruvim; Simeon, Levi, Iuda, Isahar, Zavulon. Şi feciorii Rahilli: Iosif şi Venia-min. Şi feciorii Valei, slujnecii Rahilei: Dan  şi Nefthalim. Şi feciorii Zelfii, slujnecişiţ  Liei: Gad şi Asir. Aceştea sînt fiii lui Iacov, care s-au făcut lui la Mesopotamia Siriei. Şi veni Iacov cătră Isaac, tată-său, încă trăind el la Mamvri, la Cetatea Cîmpului, acesta iaste Hevron, în pămîntul lui Hanaan, unde au lăcuit Avraam şi Isaac. Şi fură zilele lui Isaac, carele au trăit, ani 180. Şi slăbind, au murit şi se adaose lîngă rude lui, mai bătrîn şi plin de zile, şi-l îngropară pre dînsul Isaf şi Iacov, amîndoi feciorii lui.  <CAP XXXVI>  Aceastea sînt naşterile lui Isaf, acesta iaste Edom. Şi Isaf îş luo lui muieri  den featele hananeilor: pre Ada, fata lui Elom Heteul, şi pre Olivema, fata lui Ana, feciorul lui Sevegon Eveul, Şi pre Vasemath, fata lui Ismail, sora lui  Naveoth. Şi născu Ada lui Isaf pre Elifas; şi  Vasemath născu pre Raguil; Şi Olivema au   născut pre Ieus, şi pre Ieglom, şi pre Core.  Aceştea sînt feciorii lui Isaf, carii se-au născut  lui în pămîntul lui Hanaan. Şi luo Isaf muierile  lui, şi feciorii lui, şi featele lui, şi toate trupurile  casii lui, şi toate unealtele lui, şi toate dobitoa-<p 27>  cele, şi toate cîte au agonisit şi cîte au  cuprinsu în pămîntul lui Hanaan, şi să duse  den pămîntul lui Hanaan, de la faţa lui Iacov, fratele lui, Pentru că le era lor averile multe a lăcui într-un loc, şi nu putea pămîntul  sălăşluirei lor a purta pre dînşii de mulţimea  averilor lor. Şi lăcui Isaf în muntele lui Siir;  Isaf acesta iaste Edom. Aceastea sînt naş- terile lui Isaf, tatal lui Edom, în muntele lui  Siir. Şi aceastea sînt numele feciorilor lui Isaf: Elifas, feciorul Adasei, fămeii lui Isaf, şi Raguil, feciorul Vasemathii, fămeii lui Isaf. Şi să făcură lui Elifas feciori: Theman, Oman, Sofar, Gofom şi Chenez. Şi Thamna era ţiitoare lui Elifas, feciorul lui Isaf, şi născu lui Elifas pre Amalic. Aceştea sînt feciorii Adasii, fămeii lui Isaf. Şi aceştea sînt feciorii lui Raguil: Nahoth, Zare, Some şi Moze. Aceştea au fost feciorii Vasmathii, fămeii lui Isaf. Şi aceştea sînt feciorii Oli-vemasii, featei lui Ana, feciorul Sevegonii, fămeii lui Isaf; şi născu lui Isaf pre Ieus, şi pre Ieglom, şi pre Core. Aceştea sînt voivozii, fiii lui Isaf: fiii lui Elifas, celui dentîi născut lui Isaf, voivodul Theman, voivodul Omar, voi-vodul Sofar, voivodul Chenez, Voivodul Core, voivodul Gothom, voivodul Amalic. Aceştea sînt voivozii lui Elifas, în pămîntul  Idumeii; aceştea sînt fiii Adasii. Şi aceştea  sînt fiii lui Raguil, fiii lui Isaf: voivodul  Nahoth, voivodul Zare, voivodul Some, voi- vodul Moze, voivozii lui Raguil, în pămîntul  lui Edom; aceştea-s feciorii Vasemathei,  fămeii lui Isaf. Aceştea sînt feciorii Olive- masii, fămeii lui Isaf: voivodul Ieul, voivodul  Ieglom, voivodul Core. Aceştea sînt voivozii  Olivemasii, featei lui Ana, fămeii lui Isaf.  Aceştea-s feciorii lui Isaf şi aceştea sînt voivo- zii lor; aceştea-s feciorii lui Edom. Şi aceş- tea-s feciorii lui Siir Horeului, ce lăcuiaşte  pămîntul: Lotan, Soval, Sevegon, Ana, Şi  Dison, şi Asar, şi Rison. Aceştea-s voivozii  Horeului, feciorii lui Siir, în pămîntul lui  Edom. Şi să făcură feciorii lui Lotan: Hori,  şi Eman, şi sora lui Lotan, Thamna. Şi  aceştea-s feciorii lui Soval: Goliam, şi Mana- hath, şi Ghevir, Sofar şi Oman. Şi aceş- tea-s feciorii lui Sevegon: Aie şi Onan, acesta  iaste Onan carele au aflat pre Iamin în pustie,  cînd păştea trăgătorii lui Sevegon, tătîni - său. Şi aceştea-s feciorii lui Ana: Dison şi  Olivema, fata lui Ana. Şi aceştea-s feciorii  lui Dison: Amada, şi Azvan, şi Iesthran, şi Ha  ran. Şi aceştea-s feciorii lui Asar: Valam,  şi Zucam, şi Iucam, şi Ucam. Şi aceştea-s  feciorii lui Rison: Osă şi Aran. Şi aceş- tea-s voivozii lui Hori: voivodul Lotan,  voivodul Soval, voivodul Sevegon, voivodul  Ana, Voivodul Dison, voivodul Asar, voi- vodul Rison. Aceştea-s voivozii lui Hori, întru  domniile lor, în pămîntul Edom. Şi aceş- tea-s împăraţii ce au împărăţit în pămîntul lui  Edom, mai nainte decît a împărăţi împărat în  Israil. Şi împărăţi în Edom: Valac, feciorul   lui Veor, şi numele cetăţii lui: Denava. Şi   muri Valac şi împărăţi în locul lui Iovac, fecio- rul lui Zara, de la Vosora. Şi muri Iovac şi   împărăţi în locul lui Asom, den pămîntul the- maneanilor. Şi muri Asom cel den thema- neani, şi împărăţi în locul lui Adad, feciorul lui  Varad, cela ce au tăiat pe Madiam, în cîmpul  lui Moav; şi numele cetăţii lui: Ghetthem. Şi   muri Adad şi împărăţi după el Samada, de la  Masecas. Şi muri Samada şi împărăţi după   el Saul, den Rovooth, de lîngă rîu. Şi muri   Saul şi împărăţi după el Valaenon, feciorul lui  Ahovor. Şi muri Valaenon, feciorul lui   Ahovor, şi împărăţi după dînsul Arad, fecio- rul lui Varad; şi numele cetăţii lui: Fogor; şi  numele fămeii lui:. Metevei, fata lui Matraid,  feciorul Mezoov. Aceastea-s numele voi- vozilor lui Isaf, întru neamurile lor, dupre  locurile lor, întru numele lor, întru ţările lor,  şi întru limbile lor: voivodul Thamna, voivo- dul Gola, voivodul Iethar, Voivodul Oleve- mas, voivodul Ilas, voivodul Finon, Voivo- dul Chenez, voivodul Theman, voivodul  Mazar, Voivodul Maghedeil, voivodul   Zafoin. Aceştea-s voivozii Edomului, întru  ceale zidite în pămîntul cîştigării lor. Acesta  Isaf, tatăl lui Edom.   <CAP XXXVII>  Şi lăcuia Iacov în pămîntul unde au  sălăşluit Isaac, tatăl lui, în pămîntul  lui Hanaan. Şi aceastea-s naşterile  lui Iacov; şi Iosif era de ani 17, păs- cînd oile tătîni-său, cu fraţii lui; fiind  tînăr, împreună cu feciorii Valasii şi cu feciorii  Zelfiei, fămeilor tătîni-său. Şi adusără asupra  lui Iosif hulă rea cătră Israil, tatăl lor. Iară   Iacov iubiia pre Iosif mai tare decît toţi feciorii  lui, pentru că fecior de bătrîneaţe era lui, şi-i  făcu lui haină pestriţă. Şi văzînd fraţii lui   cum pre dînsul iubeaşte tată-său mai mult  decît toţi feciorii lui, îl urîră şi nu-i putea să-i  grăiască lui nemică de pace. Şi visînd Iosif  vis, spuse fraţilor lui. Şi zise lor: ,,Ascultaţi   visul acesta carele am visat: Părea-mi-se   că voi legaţi znopi în mijlocul cîmpului; şi  să sculă znopul mieu şi stătu dirept; şi  întorcîndu-se împrejur znopii voştri, să  închinară znopului mieu". Şi ziseră lui   fraţii lui: ,,Au doră împărăţind vei împă- răţi pre noi? Sau domnind vei domni <p 28> pre noi?" Şi adaosără încă altă ură pre dînsul, pentru visele lui şi pentru cuvintele lui. Şi văzu ş-alt vis şi-l povesti tătîni-său şi fraţilor lui. Şi zise: ,,Iată, am visat ş-alt vis: cum soarele şi luna şi 11 steale să închina mie". Şi-l certă tată-său şi-i zise lui: ,,Ce e visul acesta ce ai visat? Poate să fie că venind vom veni, eu, şi mumă-ta, şi fraţii tăi, să ne închinăm ţie pre pămînt?" Şi zavistuiră pre el fraţii lui, iară tată-său au păzit cuvîn-tul. Şi să duseră fraţii lui a paşte oile tatului lor, la Sihem. Şi zise Israil cătră Iosif: ,,Au nu fraţii tăi păstorescu la Sihem? Ia vino, şi te voiu trimite cătră dînşii". Şi-i zise lui: ,,Iată  eu". Şi zise lui Israil: ,,Pasă de vezi de sînt sănătoşi fraţii tăi şi oile, şi-m povesteaşte!" Şi-l trimise pre dînsul den valea Hevron şi veni la Sihem. Şi află pre dînsul un omu rătăcind pre cîmpu, şi-l întrebă pre dînsul omul, zicînd: ,,Ce cauţi?" Şi el zise: ,,Pre fraţii miei caut. Spune-m, unde păstorescu?" Şi-i zise lui omul: ,,S-au rădicat de aicea, pentru că am auzit de dînşii zicînd: ,,Să mear-gem la Dothaim!",, Şi să duse Iosif după fraţii lui şi-i află pre dînşii la Dothaim. Şi-l văzură mai nainte, de departe, decît a să apropia el la dînşii, şi vicleniia ca să omoară pre el. Şi zise fiiştecarele cătră fratele lui: ,,Iată visuitoriul acela vine! Acum dară, veniţ să omorîm pre el şi să-l aruncăm pre el într-o groapă; şi vom zice: ,,Hiară rea au mîn-cat pre el; şi vom vedea visurile lui ce vor fi". Şi auzind Ruvim, îl scoase pre dînsul den mînile lor, şi zise: ,,Să nu-l ucidem pre dînsul, de sufletu". Şi zise lor Ruvim: ,,Să nu vărsaţi sînge; puneţi pre dînsul în groapa aceasta ce iaste în pustie, iară mîna să nu rîdi-caţ la dînsul!", pentru că cerca în ce chip îl va scoate pre dînsul den mînile lor, şi să-l dea tătîni-său. Şi fu cînd veni Iosif cătră fraţii lui, dezbrăcară pre Iosif den haina cea pes-triţă ce era prejur el. Şi, luîndu-l pre dîn-sul, îl aruncară în groapă. Şi groapa - deşartă, apă nu avea. Şi şăzură să mănînce pîine şi, căutînd cu ochii, văzură şi, iată, călă-tori ismailteani veniia den pămîntul Galaad, şi cămilele lor încărcate de tămîie, şi de răşînă, şi de zmirnă, şi mergea să pogoară la Eghipet. Şi zise Iuda cătră fraţii lui: ,,Ce folos căce vom ucide pre fratele nostru şi vom ascunde sîngele lui? Viniţ să vindem pre el ismailteanilor acestora, iară mînile noastre nu fie pre dînsul, pentru că fratele nostru şi trupul nostru iaste". Şi ascultară fraţii lui. Şi mergea pe aproape oamenii, madia-nii neguţătorii; şi-l traseră şi-l scoa-seră pre Iosif den groapă şi-l vîndură pre dîn-sul ismailteanilor dereptu 20 de galbeni de aur. Şi pogorîră pre Iosif la Eghipet. Şi să  întoarse Ruvim la groapă, şi nu văzu pre Iosif în groapă, şi-ş rumpse hainele lui. Şi să  întoarse cătră fraţii lui şi zise: ,,Copilaşul nu iaste! Dară eu unde mă voiu mai duce?" Şi  luînd haina lui Iosif, au junghiat un iedu de capră, şi unseră haina cu sîngele. Şi tri-mise haina cea pestriţă şi o adusără tătîne-său şi ziseră: ,,Aceasta am aflat; cunoaşte de iaste haina feciorului tău au ba". Şi cunoscu pe  ea şi zise: ,,Haina feciorului mieu iaste; jigania cea rea l-au mîncat pre el, jigania au hrăpit pre Iosif". Şi-ş rupse Iacov hainele lui, şi  puse pre mijlocul lui sacu, şi plîngea pre fiiu-său zile multe. Şi să adunară toţi feciorii lui  şi featele lui şi viniră să mîngîie pre el; şi nu vrea să să mîngîie, zicînd că: ,,Mă voiu pogorî cătră fiiu-mieu, plîngînd, în iad!" Şi-l plînse pre dînsul tatăl lui. Iară madianii au vîndut  pre Iosif la Eghipet lui Pentefrei, hadîmul lui Farao, cel mai mare peste bucătari.  <CAP XXXVIII> Şi fu întru vreamea aceaea, pogorî Iuda de la fraţii lui şi mearse pînă la oarecare om odolamitean, căruia numele era Iras. Şi văzu acolo Iuda o fată a unui om hananeu, căriia numele era Sava, şi o luo pre dînsa şi să cul-că cu dînsa. Şi zămislind, născu fecior, şi-i numi numele Ir. Şi zămislind, născu fiiu încă, şi-i numi numele Avnan. Şi adăogînd, încă născu fecior altul, al treilea, şi numi numele lui Silom. Şi ea era la Hazvi cînd au născut pre dînşii. Şi luo Iuda fămeaie lui Ir,  celui dentîiu născut lui, căriia numele-i era Thamar. Şi fu Ir, dentîiu născut Iudei, rău  înaintea Domnului, şi-l ucise pre dînsul Dumnezău. Şi zise Iuda lui Avnan: ,,Întră  la muiarea frăţine-tău şi fii bărbat ei, şi rîdică sămînţă fratelui tău". Şi cunoscînd Avnan  că nu lui va fi sămînţa, fu, cînd mergea la fămeaia fratelui lui, vărsa pre pămînt, pentru ca să nu dea sămînţă fratelui său. Şi rău se  arătă cuvîntul înaintea lui Dumnezău, căce au făcut aceasta, şi au omorît şi pre acesta. Şi  zise Iuda Thamarii, nurori-sa, după ce au murit amîndoi feciorii lui: ,,Şăzi văduo în casa tătîne-tău, pînă să va face mare Silom, fecio-rul mieu!", pentru că zise întru cugetul lui: ,,Cîndai să nu moară şi acesta, ca şi fraţii lui!" Şi mergînd Thamar, au şăzut în casa tătîne-său. Şi să înmulţiră zilele şi muri Sava, fămeaia  Iudei, şi, mîngîindu-se Iuda, să sui la ceia ce <p 29> tundea oile lui el; şi pogorî Iras, păstoriul lui, odolomiteanul, la Thamna cu el. Şi să spuse Thamarii, nurori-sa, zicînd: ,,Iată, socru-tău să suie la Thamna să tunză oile lui". Şi dezbrăcîndu-ş hainele văduviei de pre dînsa, să învăli cu brobodealnicul şi să înfrumuseţă şi şăzu lîngă porţile Enan, carea iaste întru calea Thamna, pentru căce au văzut cum mare se-au făcut Silom, şi el nu o au datu lui muiare pre dînsa. Şi văzîndu-o Iuda, au socotit pre ea cum să fie curvă, pentru că ş-au acoperit faţa ei, şi nu o au cunoscut. Şi să abătu la dînsa den cale şi-i zise ei: ,,Lasă-mă să întru la tine!", pentru că n-au cunoscut că iaste noru-sa. Şi ea zise: ,,Ce-m vei da, de vei întra la mine?" Şi el zise: ,,Eu îţ voiu trimite iedu den capre, den oile meale". Şi ea zise: ,,De-m vei da arvonă, pînă vei trimite tu". Şi el zise: ,,Ce arvună îţ voiu da?" Şi ea zise: ,,Inelul tău, şi zgarda, şi toiagul ce-ţ iaste în mînă". Şi-i deade ei şi întră la dînsa; şi luo în pîntece de la el. Şi să sculă de să duse, şi-ş luo brobodealnicul de la ea, şi să îmbrăcă cu hainele ceale de văduvia ei. Şi trimise Iuda iedul den capre, cu mîna păstoriului său, odolamiteanului, ca se ia de la muiare arvona, şi nu o află pre ea. Şi întrebă pre oamenii den loc şi zise lor: ,,Unde iaste curva ce-au fost la Enan pre cale?" Şi ziseră: ,,N-au fost aicea curvă". Şi să întoarse cătră Iuda şi zise: ,,N-am aflat, şi oamenii locului zic să nu fie aicea curvă". Şi zise Iuda: ,,Aibă-le pre eale! Şi cîndai să nu ne batjocurim; eu am trimis pre acest ied, şi tu n-ai aflat". Şi fu după a treia lună, să spuse Iudei, zicînd că: ,,Au curvit Thamara, noru-ta, şi, iată, iaste grea den curvie". Şi zise Iuda: ,,Scoateţi-o pre ea şi să să arză". Şi ea adu-cîndu-se, au trimis cătră socru-său,, zicînd: ,,De la omul ale cui sînt aceastea eu am în pîn-tece". Şi zise: ,,Cunoaşte al cui iaste inelul, şi zgarda, şi toiagul acesta!" Şi cunoscu Iuda şi zise: ,,Se-au îndereptat Thamar decît mine, pentru care lucru nu o am datu-o pre ea lui Silom, feciorului mieu". Şi nu mai adaose a o cunoaşte pre dînsa. Şi fu cînd năştea, şi la dînsa era geameni în pîntecele ei. Şi fu năs-cînd ea, unul scoase înainte mîna; şi luînd moaşa, legă roşiu la mîna lui, zicînd: ,,Acesta va ieşi mai nainte". Şi deca-ş strînse mîna, îndată ieşi fratele lui. Şi ea zise: ,,Pentru căci se-au rupt, pentru tine gard?" Şi-i numi numele lui Fares Şi după acesta ieşi fratele lui, carele era la mîna lui cel roşiu, şi numi numele lui Zara.  <CAP XXXIX> Şi Iosif să aduse la Eghipet şi-l cîştigă   pre dînsul Pentefri, hadîmul lui  Farao, cel mai mare peste bucătari,  om eghiptean, den mînile ismailtea- nilor carii duseră pre dînsul acolo.  Şi era Domnul cu Iosif, şi era om ce nemeriia;  şi fu în casa lîngă stăpînu-său, eghiptea- nul. Şi ştiia stăpînul lui că Domnul era cu   dînsul şi, oricîte face, Domnul îndereptează  întru mînile lui. Şi află Iosif her înaintea   stăpînului său, şi bine-i plăcea lui, şi-l puse  preste casa lui pre dînsul, şi toate cîte era ale  lui le-au dat pre mîna lui Iosif. Şi fu după ce  au pus pre dînsul pre casa lui şi preste toate  cîte era ale lui, şi blagoslovi Domnul casa  eghiptineanului, pren Iosif; şi să făcu blagos- lovenia Domnului întru toată avuţia lui den  casă, şi în ţarina lui, şi deade toate cîte era ale  lui în mîna lui Iosif. Şi nu ştiia pentru ale   sale nemic, afară den pîinea ce mînca el. Şi  era Iosif bun la chip şi frumos la faţă  foarte. Şi fu după cuvintele aceastea, şi  puse muiarea stăpînului lui ochii ei pre Iosif  şi-i zise lui: ,,Culcă-te cu mine!" Şi el nu   vrea; şi zise muierii stăpînului său: ,,De  vreame ce stăpînul mieu nu cunoaşte, pren  mine, nice una den cîte sînt în casa lui, ce toate  cîte sînt ale lui le-au dat pre same mea, Şi  nu iaste în casa aceasta nemică afară den  mine, nice s-au rădicat de la mine nemică,  afară den tine, pentru că tu eşti muiarea lui,  cum voiu face cuvîntul cel rău acesta şi voiu  greşi înaintea lui Dumnezeu?" Şi cînd   grăia lui Iosif, zi dentru zi, şi nu să asculta ei  să se culce cu ea, să se împreune cu dînsa,  Si fu o zi oarecarea întru acestaş chip: întră   Iosif în casă ca să-ş facă lucrurile lui, şi nimea  nu era înlăuntru dentru cei den casă; Şi-l  trase pre dînsul de haine, zicînd: ,,Dormi cu  mine!" Şi el, lăsîndu-ş hainele în mînile ei, au  fugit şi au ieşit afară. Şi fu după ce văzu că  au lăsat hainele lui în mînile ei şi au fugit şi au  ieşit afară, Şi chemă pre cei den casă, deca   au văzut că au lăsat hainele lui în mînile ei, şi  le zise lor zicînd: ,,Vedeţi, au băgat noao copil  jidov, să-ş bată joc de noi! Au întrat înlăuntru  la mine, zicînd: ,,Dormi cu mine!,, Şi strigaiu cu  glas mare. Şi auzind el cum am înălţat gla- sul mieu şi am strigat, lăsînd hainele lui la  mine, au fugit şi au ieşit afară". Şi lăsă hai- nele lîngă ea, pînă au venit stăpînul la casa  lui. Şi-i grăi lui după cuvintele aceastea,   zicînd: ,,Au întrat la mine copilul jidovul,  carele ai băgat cătră noi, să-ş rîză de mine şi  zise mie: ,,Dormi-voiu cu tine!,, Şi deaca au   auzit cum am înălţat glasul mieu şi am strigat, lăsîndu hainele lui la mine, au fugit şi au ieşit afară".<p 30> Şi fu deca auzi stăpînul lui cuvintele muierii lui cîte au grăit cătră dînsul; zicînd: ,,Aşa mi-au făcut copilul tău", şi s-au mîniat cu urgie. Şi luînd stăpînul pe Iosif, l-au pus la tărie, în locul unde legaţii împăratului să din acolo în tărie. Şi era Domnul cu Iosif şi-i vărsa asupra-i milă şi-i deade lui her înaintea celui mai mare preste legaţi. Şi-i deade cel mai mare preste legaţi temniţa pre mîna lui Iosif şi pre toţi cei aduş cîţi era în temniţă; şi toate cîte fac acolo, el era făcînd. Nu era cel mai mare peste legături al temniţii ştiind pentr-însul nemică, căci toate era pren mîna lui Iosif, pentru că Domnul era cu dînsul şi, cîte făcea el, Domnul îndirepta întru mînile lui.  <CAP XL> Şi fu după cuvintele acestea, greşi cel mai mare peste păharnicii împăratu-lui Eghipetului şi cel mai mare peste făcătorii de pîine domnului lor, împă-ratului Eghipetului. Şi să urgisi Farao pe amîndoi hadîmii lui, pre cel mai mare peste păharnici şi pre cel mai mare peste făcătorii de pîine, Şi-i puse pre ei în temniţă la legătură, la locul unde era Iosif adus acolo. Şi-i deade pre dînşii cel mai mare al temniţii la Iosif şi-i puse pre dînşii lîngă dînsul şi fură zile în pază. Şi văzură amîndoi vis, într-o noapte, şi vederea visului celui mai mare peste păharnici şi celui mai mare peste făcătorii de pîine, carii era ai împăratului Eghipetului, ce era în temniţă, era aceasta. Întră la dînşii Iosif dimineaţa şi văzu pre ei, şi era turburaţi. Şi întreba pre hadîmii lui Farao, carii era cu el în tem-niţă, lîngă domnul lui, zicînd: ,,Ce e că feaţele voastre posomorîte sînt astăzi?" Şi ei ziseră lui: ,,Vis am văzut, şi nu iaste cine a-l tîlcui pre el". Şi zise lor Iosif: ,,Au nu pren Dumnezău arătarea lor iaste? Povestiţe-m dară mie". Şi povesti cel mai mare peste păharnici visul lui cătră Iosif şi zise: ,,În somnul mieu era vie înaintea mea. Şi în vie era trei viţe, şi ea odrăslind, era scoţînd vlăs-tare, şi broboanele strugurilor - coapte. Şi păharul lui Farao - în mîna mea, şi luoaiu stru-gurul şi-l storşu pre dînsul în păharul lui Farao, şi dediu păharul în mîna lui Farao". Zise lui Iosif: ,,Aceasta iaste tîlcuirea lui: ceale trei viţe, trei zile sînt. Încă trei zile, şi-ş va aduce aminte Farao de boieria ta şi te va pune pre marirea păhărniciii tale şi vei da păharul lui Farao în mîna lui, şi după boieria ta cea mai denainte, după cum erai nescînd. Ci-ţ adu aminte de mine, pentru tine, cînd va fi ţie bine, şi vei face întru mine milă şi vei aduce a minte de mine lui Farao şi mă vei scoate den această închisoare. Pentru că cu furtişag  m-am furat den pămîntul jîdovescu, şi aicea n-am făcut nemică, ce mă pusără înlăuntru în groapa aceasta". Şi văzu cel mai mare  peste făcătorii de pîine cum dirept au tîlcuit, şi zise lui Iosif: ,,Şi eu am văzut vis: şi mi să părea trei coşuri de pîine că rădicam pre capul mieu. Şi în coşul cel mai deasupra - den toate feliurile de care împăratul Farao mînca, lucru de făcătoriu de pîine; şi pasările ceriului mînca pre dînsele den coşniţa ce era deasupra capului mieu". Şi răspunzînd  Iosif, zise lui: ,,Acesta e tîlcuirea lui: ceale trei coşuri, trei zile sînt. Încă peste trei zile, va  lua Farao capul tău de la tine, şi te va spînzura pre lemnu, şi vor mînca pasările ceriului căr-nurile tale de la tine". Şi fu în a treia zi, zi  de naştire era a lui Farao. Şi făcu ospăţ la toate slugile lui; şi-ş aduse aminte de boieria păharnecului şi de boieria făcătoriului de pîine, în mijlocul slugilor sale. Şi aşeză pre  cel mai mare peste păharnici la boieria lui şi deade păharul în mîna lui Farao. Iară pre  cel mai mare peste făcătorii de pîine l-au spînzurat pre lemnu, dupre cum au tîlcuit lor Iosif. Şi nu-ş aduse aminte cel mai mare  peste păharnici de Iosif, ce-l uită pre el.  <CAP XLI> Şi fu după 2 zile, Farao văzu vis. Gîn-diia că stă lîngă rîu; Şi iată, ca cînd den rîu să suia 7 vaci, frumoase la chip şi alease la trupuri, şi păştea pre ţărmuri. Şi alte 7 vaci să suia după aceastea den rîu, grozave la chip şi supţii la trupuri, şi să păştea lîngă vaci lîngă marginea rîului. Şi mîncară de tot ceale 7 vaci gro-zave şi supţii la trupuri pre ceale 7 vaci fru-moase la chip; şi ceale alease la trupuri şi, iată, nearătate fură, căce întrară în pînticile lor. Şi să sculă Farao. Şi visă al doilea rînd: şi iată, 7 spice să suia dentr-o rădăcină, alease şi bune; Şi alte 7 spice supţii şi stricate de vînt răsăriia după dînsile. Şi înghiţiră ceale 7 spice supţii pre ceale şapte spice alease şi pline. Şi să sculă Farao şi era vis. Şi fu dimineaţa, şi să turbură sufletul lui; şi trimi-ţînd, au chemat pre toţi tîlcuitorii Eghipetului şi pre toţ înţelepţii lui. Şi povesti lor Farao visul lui, şi nu era cine să dovedească visul lui Farao. Şi grăi cel mai mare peste paharnici cătră Farao, zicînd: ,,Păcatul mieu îm aduc aminte astăzi. Farao să  scîrbi pre slugile lui, şi ne-au pus pre noi în pază, în casa celui mai mare peste bu-cătari, pre mine şi pre cel mai mare peste<p 31>	 pîine. Şi am văzut amîndoi vis într-o noap- te, eu şi el, fieşcarele după visul lui am văzut. Şi era acolo cu noi tinerel copil jîdov, al celui mai mare peste bucătari, şi-i povestiiam lui, şi ne-au tîlcuit noao. Şi fu după cum ne-au arătat noao, aşa se-au şi întîmplat: pre mine să mă aşezu la boieria mea, şi acela să se spînzure". Şi trimiţînd Farao, au chemat pre Iosif. Şi-l scoaseră pre dînsul den temniţă, şi-l raseră pre dînsul, şi-i premeniră îmbrăcămentea lui, şi veni cătră Farao. Şi zise Farao cătră Iosif: "Vis am văzut, şi cine să-l aseamene nu iaste; şi eu auziiu pentru tine zicînd, auzind tu visurile, a le asămăna pre dînsele". Şi răspunzînd Iosif cătră Farao, zise: " Fără de Dumnezău nu se va răspunde mîntuirea lui Farao". Şi grăi Farao lui Iosif, zicînd: " În somnul mieu gîndiiam că stau pre ţărmurile rîului. Şi ca cînd den rîu să suia 7 vaci frumoase la chip şi alease la trupuri şi păştea pre ţărmuri. Şi iată, şi alte 7 vaci să suia dendărătul lor den rîu, reale şi grozave la chip foarte şi supţii la trupuri, carele n-am văzut ca aceastea preste tot pămîntul Eghipetului mai grozave. Şi mîncară de tot ceale 7 vaci grozave şi supţii pre ceale 7 vaci bune dentîiu şi alease. Şi întrară în pîntecele lor şi nu se iviră, pentru că întrară în pîntecile lor; şi chipurile lor- grozave ca şi dentîiu. Şi deşteptîndu-mă,  adormiiu. Şi vazuiu iarăş întru somnul mieu şi iată: ca cînd ar fi 7 spice, să suia dentr-o rădă- cină, pline şi bune. Iară alte 7 spice, supţiri şi stricate de vînt, creştea ţiindu-se de dîn- sele. Şi înghiţiră ceale 7 spice stricate de vînt şi supţiri pre ceale 7 spice bune şi pline. Spus-am dară tîlcuitorilor, şi nu era cine să-m tîlcuiască mie". Şi zise Iosif lui Farao: " Visul lui Farao unul iaste: cîte Dumnezău va face, au arătat lui Farao. Ceale 7 vaci bune,  7 ani sînt, şi ceale 7 spice bune, 7 ani sînt; visul lui Farao unul iaste. Şi ceale 7 vaci supţiri, suindu-se dendărătul lor, 7 ani sînt, şi ceale 7 spice supţiri şi stricate de vînt, 7 ani sînt, şi vor fi 7 ani foamete. Iară cuvîntul ce am zis lui Farao: cîte Dumnezău va face, au arătat lui Farao. Iată, 7 ani vine ieftenătate multă în tot pămîntul Eghipetului. Şi vor veni 7 ani de foamete după aceasta, şi vor uita de săturarea ce va să fie în tot Eghipetul şi va topi foametea pămîntul. Şi nu se va cunoaşte ieftinătatea pre pămînt de foametea ce va fi după aceasta, că tare va fi foarte. Iară pentru căce au îndoit visul lui Farao de doao ori, căce adevărat iaste cuvîntul cel de la Dumnezău, şi va sirgui Dumnezău a-l face pre dînsul. Acum dară, socoteaşte om înţelept şi socotitoriu şi-l vei pune pre el pre pămîn- tul Eghipetului. Şi facă Farao şi tocmească mai mari pre pămînt peste locuri şi să trimiţă toate pîinele pămîntului Eghipetului acelor 7 ani ai ieftinătăţii.Şi să adune toate bucatele acestor 7 ani ce vin, acestor buni, şi să să strîngă grîul supt mîna lui Farao, şi bucate în cetăţi să să păzască. Şi vor fi bucatele ceale păzite în pămînt - la cei 7 ani ai foame- tei, carii vor fi în pămîntul Eghipetului, şi nu se va strica pămîntul de foamete". Şi plăcu cuvîntul înaintea lui Farao şi înaintea tuturor slugilor lui. Şi zise Farao tuturor slugilor lui: " Au doară vom afla om ca acesta, carele are duhul lui Dumnezău întru dînsul?" Şi zise Farao lui Iosif: " De vreame ce Dumnezău ţi-au arătat ţie toate aceastea, nu iaste om mai înţelept şi mai priceput decît tine. Şi tu vei fi în casa mea, şi pre rostul tău va asculta tot norodul mieu. Fără numai scaunul voiu avea eu mai mult decît tine". Şi zise Farao lui Iosif: " Iată, te puiu astăzi preste tot pămîntul Eghipetului!" Şi luînd Farao inelul den mîna lui, îl puse pre mîna lui Iosif; şi-l îmbrăcă pre el podoabă de vişin şi puse lanţul de aur prejur grumazul lui. Şi sui pre dîn- sul într-al doile car de ale lui şi strigă înain- tea lui pristav, şi-l puse pre dînsul peste tot pămîntul Eghipetului. Şi zise Farao lui Iosif: " Eu-Farao! Afară den tine nu va rădica nimeni mîna lui peste tot pămîntul Eghipetului!" Şi numi Farao numele lui Iosif: Psondom Faneh, şi-i deade lui pre Asi- neth, fata lui Pentefri, preotului Ileu Poleos,  lui să-i fie fămeaie. Şi Iosif era de 30 de ani cînd stătu înaintea lui Farao, împăratul Eghi- petului. Şi ieşi Iosif de la faţa lui Farao şi umblă tot pămîntul Eghipetului. Şi făcu pămîntul întru cei 7 ani de ieftinătate snopi. Şi adună toate bucatele acelor 7 ani întru carii era ieftinătatea în pămîntul Eghi- petului, şi puse bucatele în cetăţi; bucatele cîmpilor cetăţii ce era pen împrejurul ei au pus întru dînsa. Şi adună Iosif grîu ca năsi- pul mării mult foarte, pînă nu putea să numere, că nu era număr. Şi lui Iosif să făcură doi feciori, mai nainte de a veni cei 7 ani de foamete, carii au născut lui Asineth,  fata lui Pentefri, preotul Ileu Poleos. Şi numi Iosif numele celui dentîiu născut Manasi, zicînd căce: "A uita m-au făcut Dum- năzău toate durerile meale şi toate ale tătî- ni-mieu". Şi numele aceluia al doilea au nu-<p 32>mit Efraim, zicînd căce: "M-au înălţat Dum-nezău întru pămîntul smereniii meale". Şitrecură cei 7 ani ai ieftenătăţii carii se-au făcutîn pămîntul Eghipetului Şi începură cei 7ani a foameţii a veni, după cum au zis Iosif. Şisă făcu foamete întru tot pămîntul, şi în totpămîntul Eghipetul nu era pîine. Şi flămîn-zia tot pămîntul Eghipetului, şi strigă norodulcătră Farao pentru pîine; şi zise Farao tuturoreghipteanilor: " Păsaţ la Iosif şi, ce va zicevoao, faceţ!" Şi foametea era pre faţa a totpămîntul, şi deşchise Iosif toate jitniţile şi vin- dea tuturor eghipteanilor. Şi toate ţărîleveniră la Eghipet a cumpara de la Iosif, pentru că cuprinse foametea tot pămîntul. <Cap XLII>Şi văzînd Iacov că iaste vînzare degrîu la Eghipet, zise feciorilor lui:"Pentru căce leneviţi? Iată, amauzit că iaste grîu la Eghipet. Pogorîţacolo şi cumpăraţ noao de acolopuţine bucate, ca să traim, să nu murim!"Şi să pogorîră fraţii lui Iosif, 10, să cumperegrîu de la Eghipet. Iară pre Veniamin, prefratele lui Iosif, nu l-au tremis cu fraţii lui, pentru că zise: "Cîndai să nu i să prinză slăbi-ciune pre cale". Şi veniră feciorii lui Israilsă cumpere cu cei ce veniia, pentru că era foa-mete în pămîntul lui Hanaan. Şi Iosif eramai mare pămîntului, acesta vindea la totnărodul pămîntului. Şi viind fraţii lui Iosif, săînchinară lui cu faţa la pămînt. Şi văzîndIosif pre fraţii lui, i-au cunoscut, şi seînstreina de ei, şi le grăi lor cu scîrbă şi ziselor: " De unde aţi venit?" Şi ei ziseră: " Dinpămîntul Hanaan, să cumpărăm bucate!"Şi cunoscu Iosif pre fraţii lui, iară ei nu l-aucunoscut pre dînsul. Şi-ş aduse aminteIosif de visele lui c-au văzut el şi zise lor:" Iscoade sînteţ, a cerca urmele ţărîi aţ venit".Şi ei ziseră: " Nu, doamne! Slugile tale - amvenit să cumpărăm bucate. Pentru că toţisîntem feciori unui om, de pace sîntem, nusîntem, slugile tale, iscoade!" Şi zise lor:" Ba, ce urmele pămîntului aţi venit săvedeţi". Şi ei ziseră: " 12 fraţi sîntem, slu-gile tale, în pămîntul Hanaan: şi iată, cel maitînăr dentru noi, cu tată-nostru astăzi, şi cela-laltu nu iaste". Şi zise lor Iosif: " Aceastaiaste care am zis voao, zicînd că iscoade sîn-teţi. Întru aceasta vă veţi arăta, pre sănătatealui Farao, nu veţi ieşi de aicea de nu fratelevostru cel mai tînăr va veni aicea. Trimiteţidentru voi unul şi luaţi pe fratele vostru, şi voivă legaţi pînă se vor face aiave cuvintele voastre, de grăiţ adevărat au ba; iară de nu, pre sănătatea lui Farao, că adevărat iscoade sînteţ".Şi puse pre dînşii în temniţă trei zile.Şi zise lor a treia zi: " Aceasta faceţ, şi veţ trăi, pentru că de Dumnezău mă tem eu: De sîn- teţi de pace, un frate al vostru să se opreascăîn pază, şi voi păsaţi şi vă duceţ cumparăturagrîului vostru. Şi pre fratele vostru cel mai tînăr să-l aduceţi la mine, şi să vor creadecuvintele voastre; iară de nu, veţi muri". Şifăcură aşa. Şi zise fieştecarele cătră fratele său: "Aşa iaste pentru că în păcat sîntempentru fratele nostru, că ne-am îndurat dechinul sufletului lui, cînd se ruga noao şi noinu-l ascultam pre dînsul, şi pentru aceastaveni pre noi primejdia aceasta". Şi răspun-zînd Ruvim, zise lor: " Nu v-am grăit voaozicînd: "Nu faceţi strîmbătate copilaşului!", şinu m-aţi ascultat? Şi iată, sîngele lui săcearcă." Şi ei nu ştiia cum Iosif aude,pentru că tîlmaciul în mijlocul lor era. Şiîntorcîndu-să de la ei, plînse Iosif. Şi iarăşveni la dînşii şi zise lor; şi luo pe Simeondintre dînşii şi-l legă pre dînsul înaintealor, Şi porînci Iosif să le umple vasele lorde grîu, şi să le dea argintul lor fieştecaruia însacul lui, şi să le dea de mîncare lor de saţiupre cale. Şi să făcu aşa. Şi puind grîul premăgarii lor, să duseră de acolo. Şi dezle-gînd unul sacul să dea hrană măgarilor săi, unde au odihnit, au văzut legătura argintuluisău, şi era deasupra gurii sacului. Şi zisefraţilor lui: " Mi s-au dat argintul şi iată-lă-i însacul mieu!" Şi se spămîntă inima lor şi seturburară întru dînşii, zicînd: " Ce aceastane-au făcut Dumnezau noao?" Şi venirăcătră Iacov, tatăl lor, la pămîntul lui Hanaan, şispuseră lui toate cîte li se întîmpla lor, zicînd: " Grăi omul, domnul pămîntului, cătră noi cuscîrbă şi ne puse pre noi în pază, ca cum amiscodi pămîntul. Şi zisem lui: "De pace sîn-tem, nu sîntem iscoadă. Doisprăzeace fraţisîntem, feciori tătîni-nostru; unul nu iaste, ia-ră cel mai mic cu tatăl nostru iaste astazi, înpămîntul Hanaan' ". Şi zise noao omul,domnul pămîntului: " Întru aceasta vă voiucunoaşte cum sînteţ de pace: un frate alvostru lăsaţi aicea cu mine, iară cumpărareadării grîului casei voastre luîndu-l, vă duceţiŞi aduceţi pe fratele vostru cel mai tînăr, şivoiu cunoaşte cum nu sînteţi iscoade, ce sîn-teţi de pace, şi pe fratele vostru voiu da voao, şi cu pămîntul să vă neguţătoriţi". Şi fudeşărtînd ei sacii lor, şi era a fieştecaruia legă-tura argintului lui în sacul lor. Şi văzură legă-turile argintului lor ei şi tatăl lor, şi să spă-mîntară. Şi zise lor Iacov, tatul lor: " Pre minem-aţi făcut fără feciori! Iosif nu iaste! Simeon nuiaste! Şi pre Veniamin să-l luaţi? Asupra mea fu-ră toate aceastea". Şi zise Ruvim tatălui lor<p 33>zicînd: " Pre amîndoi feciorii miei omoară-i, de nu voiu aduce pre dănsul la tine; dă-l predînsul în mîna mea, şi eu voiu aduce pre dînsulla tine". Şi el zise: " Nu să va pogorî" fiiulmieu cu voi, pentru că fratele lui au murit, şi elsingur au rămas. Şi să va întîmpla lui a săslăbi pre cale pre carea veţi mearge, şi îm veţiaduce bătrîneaţile cu întristăciune în iad!"<Cap XLIII>Şi foametea să întări pre pămînt. Şifu cînd săvîrşiră de mîncară tot grîulcarele au adus de la Eghipet, şi ziselor tatul lor: " Iarăş păsaţ de cumpă- raţi noao puţineale bucate!" Şi ziselui Iuda ziciînd: " Cu mărturie s-au mărturisitnoao omul, domnul pămîntului, zicînd: "Nuveţi vedea faţa mea, de nu fratele vostru celmai tînăr cu voi va veni", Deci, de vei trimite pe fratele nostru cu noi, ne vom pogorî"şi-ţ vom cumpăra ţie bucate. Iară de nu veitrimite pe fratele nostru cu noi, nu vommearge, pentru că omul au zis noao zicînd:"Nu-m veţi vedea faţa mea, de nu va fi fratelevostru cel mai mic cu voi". Şi ziseIsrail: " Ce mi-aţi făcut rău, spuind omuluide iaste voao frate?" Şi ei ziseră: " Între- bînd ne-au întrebat omul pre noi şi rudenianoastră, zicîndu: "De încă trăiaşte tatălvostru? Şi de iaste frate voao?", şi am spus luidupă întrebarea aceasta. Au ştiut-am că ne vazice noao: "Aduceţi pre fratele vostru!"?"Şi zise Iuda cătră Israil, tatul lor: " Trimitecopilaşul cu mine şi să ne sculăm să meargem, pentru să trăim, să nu murim şi noi, şi tu, şitoată gloata noastră. Şi eu îl voiu priimi predînsul, şi den mîna mea ceare-l pre dînsul. Denu-l voiu aduce pre dînsul cătră tine şi-l voiupune înaintea ta pre dînsul, greşit să fiu cătrătine toate zilele. Că de nu ne-am fi zăbăvit, acum ne-am fi întorsu de doao ori". Şi ziselor Israil, tatul lor: " De iaste aşa, aceastafaceţi: luaţi den roadele pămîntului întruvasele voastre, şi pogorîţi omului daruri, derăşină, şi de miare, şi tămîie, şi zmirnă aleasă, şi terevinthu, şi nuci. Şi argintul îndoitluaţi întru mînile voastre, argintul ce vă s-auîntorsu întru sacii voştri; întoarceţi-l cu voi, cîndai să nu fie sminteală. Şi pe fratelevostru luaţi şi, sculîndu-vă, vă pogorîţi cătrăom. Şi Dumnezeul mieu să dea voao harînaintea omului, ca să trimiţă pe fratele vostrupre unul, şi pre Veniamin; pentru că eu, dupăcum am rămas fără feciori, feciori amrămas". Şi luînd oamenii darurile aceas- tea, şi argintul îndoit luară în mîinile lor, şi preVeniamin şi, sculîndu-se, să pogorîră la Eghipetşi stătură înaintea lui Iosif. Şi văzu Iosif pre eişi pre Veniamin, fratele lui, şi zise celuia ce erapeste casa lui: " Bagă pre oamenii în casă, şi junghe jungheri şi găteaşte, că cu mine vormînca oamenii pîine în amiazazi". Şi făcu omul după cum i-au zis Iosif şi băgă preoameni în casa lui Iosif. Şi văzînd oamenii cum în casa lui Iosif se-au băgat, ziseră:" Pentru argintul carele se-au întorsu în saciinoştri dentîiu, noi ne aducem, pentru ca sănăpăstuiască pre noi şi să să apuce de noi, case ne ia pre noi slugi şi pre măgariinoştri". Şi mergînd cătră omul ce era peste casa lui Iosif, grăiră lui în uşa casii, zicînd: " Rugămu-ne, doamne, pogorît-am întîiu să ne cumpărăm de mîncat. Şi fu cînd am venit să poposim, şi am deşchis saciinoştri, şi acesta argintul - fieştecăruia întrusacul lui; argintul nostru cu cumpăna l-amîntorsu acum în mîinile noastre, Şi argint altul am adus cu noi, ca să ne cumpărambucate, pentru că nu ştim cine au pus noao cumîinile argintul în sacii noştri". Şi zise lor: "Blînd voao! Nu vă teameţ. Dumnezăul vostruşi Dumnezăul părinţilor voştri au dat voaocomori în sacii voştri, şi argintul vostru bineispitit îl am". Şi scoasă cătră dînşii preSimeon. Şi adusără apă să să speale picioarele lor, şi deade hrană măgarilorlor. Şi gătiră darurile pînă a veni la Iosif, amiazăzi, şi auziră că acolo va să prîn- zască. Şi întră Iosif în casă, şi adusără lui darurile ce avea în mînile lor, în casă, şi să în-chinară lui cu faţa la pămînt. Şi întrebă pre dînşii: " Cum vă aflaţ?" Şi zise lor: " Sănătosiaste tatăl vostru cel bătrîn, pre carele aţ zis căîncă trăiaşte?" Şi ei ziseră: " Sănătos iaste sluga ta, tată-nostru, încă trăiaşte". Şi zise:" Blagoslovit omul acela la Dumnezău". Şiplecîndu-se, să închinară înaintea lui. Şi căutînd cu ochii Iosif, au văzut pre Veniamin, fratele lui cel de o mumă născut, şi zise:" Acesta iaste fratele vostru cel mai tînăr, precarele aţi zis sa-l aduceţ la mine?" Şi zise:" Dumnezău să te miluiască, fiiule!" Şi să turbură Iosif, că să întorcea maţele lui, pentrufrate-său, şi cerca să plîngă. Şi întrînd încămară, au plînsu acolo. Şi spălîndu-se pe obraz, ieşind afară, să conteni şi zise: " Puneţpîine!" Şi pusără lui sîngur, şi lor deosebi, şi eghipteanilor ce mînca cu el, osebi, pentru cănu putea eghipteanii a mînca cu jidovii pîine, că scîrbă iaste la eghipteani tot păstoriul deoi. Şi şăzură înaintea lui, cel dentîiu născut, după bătrîneaţile lui, şi cel mai tînăr, dupătinireaţile lui, şi să mira oamenii fiişcarelecătră fratele său. - Şi rădicară părţi de la el cătră dînşii, şi să mări partea lui Veniamindecît părţile tuturor de cinci ori cît al celora.Şi băură şi să îmbătară împreună cu dînsul.<Cap XLIV><p 34>Şi porunci Iosif celuia ce era peste casalui, zicînd: " Umpleţ sacii oamenilorde bucate, cît vor putea rădica, şipuneţ argintul fieştecăruia în gurasacului. Şi cupa mea cea de argint săo puneţ în sacul celui mai tînăr, şi preţul grîu- lui lui". Şi fu dupe cuvîntul lui Iosif, după cumau zis. Şi dimineaţa au luminat, şi oameniisă sloboziră, şi ei şi măgarii lor. Şi ieşind eiden cetate, nu să delungară departe, şi Iosifzise celuia ce era peste casa lui, zicînd: " Scoa- lă-te şi goneaşte după oameni, şi vei huli predînşii şi vei zice lor: "Pentru căci mi-aţ datreale pentru bune? Pentru căce mi-aţ furat cupa cea de argint? Nu iaste aceaea cu carea bea domnul mieu? Şi el vrăjind cu vraje întru ea. Reale aţ săvîrşit carele aţ făcut!" Şi aflînd pre dînşii, omul le-au zis lor după cuventele aceastea. Şi ziseră lui: " Pentru căci grăiaşte domnul cuventele acestea? Să nu se afle la slugile tale să fie făcut după cuvîntul acesta! În vreame ce argintul carele am aflat în sacii noştri l-am întorsu cătră tine den pămîntul Hanaan, cum am fi furat den casa stăpînului tău argint sau aur? La care vei afla cupa den slugile tale, să moară, şi noi vom fi slugi domnului vostru". Şi el zise: " Şi acum, cum ziceţ, aşa va fi! Omul la carele să va afla păharul, acela îm va fi slugă, iară voi curaţ veţ fi". Şi grăbiră de descărcară cineş sacul pre pămînt şi deşchise cineş sacul lui. Şi cercă, de la cel bătrîn începînd, pînă au venit la cel tînăr; şi obîrşind, află cupa în sacul lui Veniamin. Şi-ş rupseră hainele lor şi puseră cineş sacul lui pre măgariul lui şi să întoarseră la cetate. Şi întră Iuda şi fraţii lui cătră Iosif, încă fiind el acolo, şi căzură înaintea lui pre pămînt, Şi zise lor Iosif: " Ce aţ făcut acest lucru? Nu ştiţ că cu vrajă să vrăjaşte omul în ce fel sînt eu?" Şi zise Iuda: " Ce voiu grăi împotriva domnului? Sau ce vom zice? Sau ce ne vom înderepta? Şi Dumnezău află strîmbătatea slugilor tale. Iată, sîntem robi domnului nostru, şi noi şi la cine s-au aflat cupa". Şi zise Iosif: "Să nu să facă mie a face cuvîntul acesta! Omul la carele s-au aflat cupa, acela îm va fi slugă; iară voi vă suiţ cu mîntuire la tatăl vostru". Şi apropiindu-se Iuda de dînsul, zise: " Rogu-mă,  doamne, grăiască sluga ta înaintea ta, şi să nu te mînii pre sluga ta, căci tu eşti după Farao. Doamne, tu ai întrebat pre slugile tale, zicînd: "De aveţ tată au frate?, Şi zis-am domnului cum: "Iaste noao tată bătrîn, şi copil den bătrîneaţe mai tînăr la dînsul, şi fratele lui au murit, şi el singur au rămas mumei lui,  şi tatul nostru pre dînsul au îndrăgit'. Şi ai zis slugilor tale: "Aduceţ pre dînsul la mine şi-l voiu socoti". Şi am zis domnului: "Nu va putea copilul ca să lase pre tată-său, că, de va lăsa pre tatăl, va muri,. Şi tu ai zis slugi-  lor tale că: 'De nu se va pogorî fratele vostrucel mai tînăr cu voi, să nu mai adaogeţ a vedeaîncă faţa mea'. Şi fu cînd ne-am suit la sluga ta, tată-nostru, i-am spus cuvinteledomnului. Şi zise noao tatul nostru: "Păsaţ iarăş de ne cumpăraţ puţineale bucate!' Şi noi am zis: "Nu vom putea să ne pogorîm, ce, de se va pogori cu noi fratele nostru cel maitînăr, ne vom pogorî, pentru că nu vom puteavedea faţa omului, fratele nostru cel mai tînăr , nefiind cu noi". Şi zise tată-nostru, sluga ta, cătră noi: "Voi ştiţ că fămeaia doi mi-au năs-cut. Şi ieşi unul de la mine, şi mi-aţ zis că l-au mîncat fiarăle şi nu l-am mai văzut pînăacum. Deci de veţ lua şi pre acesta den faţa mea şi i se va întîmpla lui slăbiciune pre cale, şi-m veţ pogorî bătrîneaţele cu întrestăciuneîn iad". Acum dară, de voiu mearge cătră slu- ga ta, tatul nostru, şi copilul nu va fi cu noi, şisufletul lui să spînzură de sufletul acestuia, Şi va fi după ce va vedea el cum nu iaste copi- lul cu noi, va muri; şi vor aduce slugile talebătrîneaţele slugii tale, tatul nostru, cuîntrestăciune în iad. Pentru că sluga ta, tatul nostru, priimeaşte copilul de la mine, zicînd cătră el: "De nu-l voiu aduce cătră tineşi să-l puiu pre dînsul înaintea ta, greşit să fiula tatăl mieu peste toate zilele". Acum dară, voiu rămînea ţie slugă pentru copil, rob dom-nului, iară copilul să să suie cu fraţii lui.Căci cum mă voiu sui la tatul mieu, copilul nefiind cu noi? Pentru ca se nu văz realelecare vor afla pre tatul mieu".<Cap XLV>Şi nu putea Iosif să îngăduiască pre toţi ceia ce sta înaintea lui, ce zise: " Scoa-teţi pre toţi de la mine". Şi nu mai stanimeni lîngă Iosif cînd se cunoscu cufraţii lui. Şi lăsă glas cu plîns şiauziră toţi eghipteanii şi să auzi în casa luiFarao. Şi zise Iosif cătră fraţii lui: " Eu sîntIosif. Încă tată-miu trăiaşte?" Şi nu putea fra- ţii să-i răspunză lui, pentru că se turburară. Şi zise Iosif cătră fraţii lui: " Apropiaţi-vă cătră mine!" Şi se apropiară. Şi zise: " Eu sînt Iosif, fratele vostru, care aţi vîndut la Eghipet. Deci acum nu vă întristaţi, nici vă paie rău pentru că m-aţ vîndut pre mine aici,  căci întru viaţă m-au trimis Dumnezău înain- tea voastră. Pentru că acesta - al doilea an de foamete pre pămînt; şi încă alţi 5 ani, întru carii nu iaste arătură, nici seacere. Pentru că m-au trimis Dumnezău înaintea voastră, ca să rămîie voao rămăşîţă pre pămînt şi<p 35> a hrăni rămăşiţă mare. Acum dară, nu voim-aţi trimis aici, ce Dumnezău, şi mă făcu premine ca un tată lui Farao şi domn a toata casalui şi stapîn a tot pămîntul Eghipetului.Grăbiţi dară de vă duceţi cătră tată-mieu şiziceţi lui; "Aceastea zice feciorul tău Iosif:"Făcutu-m-au Dumnezău domn a tot pămîn-tul Eghipetului. Pogoară-te dară la mine şi nu aştepta, Şi vei lăcui la pămîntul lui Ghesemal Araviei şi vei fi aproape de mine tu, şifeciorii tăi, şi feciorii feciorilor tăi, oile tale şiboii tăi şi cîte ai tu; Şi te voiu hrăni acolo, pentru că încă cinci ani foamete va fi prepămînt, ca să nu te surpi tu, şi feciorii tăi, şitoate ale tale'. Iată, ochii voştri văd, şi ochiilui Veniamin, fratele mieu, că gura meagrăiaşte cătră voi. Spuneţi dară tătîne-mieu toată slava mea de la Eghipet şi cîte aţivăzut, şi grăbind aduceţi pre tată-mieuaici". Şi căzînd pre grumazii lui Veniamin, fratelui său, au plîns pre dînsul, şi Veniaminau plîns pre grumazii lui. Şi sărutînd pretoţi fraţii lui, au plîns pre dînşii. Şi dupăaceastea, au grăit fraţii lui cătră dinsul. Şisă înţelease glasul în casa lui Farao, zicînd:"Au venit fraţii lui Iosif". Şi să bucură Farao şitoată curtea lui. Şi zise Farao cătră Iosif:" Zi fraţilor tăi: "Aceasta faceţi: umpleţi povă-rile voastre şi meargeţi la pămîntulHanaan. Şi luînd pre tatăl vostru şi avutu-rile voastre, veniţi la mine şi voiu da voao dentoate bunătăţile Eghipetului şi veţi mîncamădua pămîntului". Şi tu porînceaşteaceastea: să ia ei cară din pămîntul Eghipetu-lui, copiilor voştri şi fămeilor voastre; şi luundpre tatăl vostru, veniţi. Şi nu pregetaţi cuochii de vasele voastre, pentru că toate bunătăţile Eghipetului vor fi voao". Şi făcurăaşa feciorii lu Israil. Şi deade lor Iosif cară, după cum zise Farao, împăratul Eghipetului, şi deade lor hrană pre cale. Şi tuturor le-audat haine îndoite, iară lui Veniamin i-au dattrei sute de galbeni de aur şi cinci haine în fea- liuri. Şi tătîni-său - ca aceastea, şi zeacemăgari ce ridica de toate bunătăţile Eghipetu-lui, şi zeace mîşcoi ce rîdica pîinea tătîni-săupre cale. Şi trimise Iosif pre fraţii lui şi seduseră; şi zise lor: "Nu vă scîrbiţi precale". Şi să suiră de la Eghipet şi veniră lapămîntul Hanaan, cătră Iacov, tatăl lor. Şispuseră lui, zicînd că: " Fiiul tău Iosif trăiaşte, şi el domneaşte tot pămîntul Eghipetului". Şisă ciudi întru cuget Iacov, pentru că nu-icredea pre ei. Şi grăiră lui toate cuvin-tele ce se-au grăit de Iosif, cîte au zis lor, şivăzînd carăle ceale ce-au trimis Iosifca să ia pre dînsul, să adăogea duhul lui Iacov, tatălui lor. Şi zise Israil: " Mare iaste mie de încă trăiaşte fiiul mieu Iosif! Mergînd, voiuvedea pre dînsul mai nainte de ce voiu muri".<Cap XLVI>Şi sculîndu-se Israil, el şi toate ale lui, au venit la Fîntîna Jurămîntului şi aufăcut jîrtvă Dumnezeului tătîni-său, lui Isaac. Şi zise Dumnezeu luiIsrail, în videnia noptii, zicînd:" Iacove, Iacove!" El zise: " Ce iaste?" Şi Elzise lui: " Eu sînt Dumnezeul părinţilor tăi, nute teame a te pogorî la Eghipet, pentru căîntru limbă mare te voiu face acolo. Şi EuMă voiu pogorî cu tine la Eghipet şi Eu te voiusui desăvîrşit, şi Iosif îş va pune mînile lui preochii tăi". Şi să scula Iacov de la FîntînaJurămîntului, şi luoară fiii lui Israil pre tată-său, şi unealtele, şi muierile lor, pren carăle ce autrimis Iosif să-l rădice pre dînsul. Şi luîndu-şavearea lor, Şi toată agonisita ce au agoni-sit în pămîntul lui Hanaan, întrară la EgthipetIacov şi toată seminţia lui cu dînsul. Fecio-rii şi feciorii feciorilor lui, cu dînsul, şi featelelui şi featele featelor lui şi toată seminţia lui auadus la Eghipet. Şi aceastea-s numele fiilor luiIsrail ce au întrat la Eghipet împreună cuIacov, tatăl lor. Aceştea sînt feciorii lui: celdentîi născut lui Iacov, Ruvim. Şi fecioriilui Ruvim: Enoh şi Falus, Asron şiHarmi. Şi feciorii lui Simeon: Iemuil, şiIamin, şi Aod, şi Iahim, şi Saar, şi Savl, fecio-rul hananiteanii. Şi feciorii lui Levi: Ghir-son, Cath şi Merari. Şi feciorii Iudei: Ir, şiAnan, şi Silon, şi Fares, şi Zara; şi muri Ir şiAnan în pămîntul Hanaan. Şi făcură fecioriilui Fares: Asron şi Iemuil. Şi feciorii luiIsahar: Thola, şi Fua, şi Iasuv, şi Zam-vron. Şi feciorii lui Zavolon: Sered, şiAlon, şi Eil. Aceştea sînt feciorii Liei, careiau născut lu Iacov, în Mesopotamia Asiriei, şipre Dana, fata lui; toate sufletele, feţi şi feate, 33. Şi feciorii lui Gad: Safon, şi Anghis, şiSanis, şi Thosovan, şi Aidis, şi Oridis, şi Arei-lis. Şi feciorii lui Asir: Emna, Iesua, şi Ieul, şi Varia, şi Sara, fraţii lor. Şi feciorii lui Varia:Hovor şi Melhil. Aceştea-s feciorii Zelfii, care au dat Lavan Liei, featei lui, care au năs-cut pre aceştea lui Iacov, 16 suflete. Şifeciorii Rahilei, fămeii lui Iacov: Iosif şi Venia-min. Şi să făcură feciorii lui Iosif în pămîn-tul Eghipetului, carii au născut lui Asinetha, fata lui Pentefri, preotul Iliu Polios, preManasi şi pe Efraim. Şi se făcură fecioriilui Manasi, pre carii au născut lui ţiitoareaSira, pre Mahir; şi Mahir au născut pre Galaad;şi feciorii lui Efraim, fratele lui Manasi: Suta-laam şi Taam; şi feciorii lui Sutalaam: Edem.<p 36> Şi feciorii lui Veniamin: Vala şi Hovor şi Asfil. Şi fură feciorii lui Vala: Ghira şi Nueman, şi Inhim, şi Ros, şi Mamfin, şi Ofilim. Şi Ghira au născut pre Arad. Aceştea-s fecio- rii Rahilii, ce au născut lui Iacov, toate sufle-  tile, 18. Şi feciorii lui Dan: Asom; şi feciorii lui Nefthalim: Asil, şi Goini, şi Isahar, şi Silim. Aceştea-s feciorii Valii, carea au datu-o Lavan Rahilei, featei lui, care au năs- cut pre aceştea lui Iacov, toate sufletele,  7. Şi toate sufletile ce au întrat cu Iacov în Eghipet, ceia ce au ieşit den coapsele lui,  afară den muierile feciorilor lui Iacov, toate sufletile, 66. Şi feciorii lui Iosif ce s-au năs- cut lui în pămîntul Eghipetului, toate sufletele casii lui Iacov, ceale ce au întrat cu Iacov în Eghipet, suflete 70 şi 5. Şi pre Iuda l-au tri- mis înaintea lui cătră Iosif, să întimpine pre dînsul la Cetatea Iroilor, în pămîntul Ramesi. Şi înhămînd Iosif carăle lui, să sui întru timpinarea lui Israil, tătîne-său, la Ceta- tea Iroilor şi, ivindu-se lui, au căzut pre gru-  mazii lui şi au plînsu cu plîngere multă. Şi zise Israil cătră Iosif: " Voiu muri de acum, de vreame ce am văzut obrazul tău, că încă trăieşti tu". Şi zise Iosif cătră fraţii lui: "Suindu-mă, voiu spune lui Farao şi voiu zice lui cum fraţii miei şi casa tătîne-mieu au fost în pămîntul Hanaan, şi acum au venit cătră mine. Şi oamenii sînt păstori, pentru că era oameni ce să hrănescu cu dobitocul, şi dobitocul, şi boii, şi toate ale lor le-au adus. Deci de va chema pre voi Farao şi vă va zice voao: "Ce iaste lucrul vostru?" Să ziceţ: "Oameni hrănaci sîntem cu dobitocul,  slugile tale, den copilărie pînă acum, şi noi şi părinţii noştri" pentru ca să lăcuiţ în pămîntul Ghesem al Araviei, căci că urîciune iaste la eghipteani tot păstoriul oilor".<Cap XLVII> Şi mergînd Iosif, au spus lui Farao zicînd: " Tată-mieu şi fraţii miei, şi dobitocul, şi boii lor, şi toate ale lor au venit den pămîntul Hanaan şi,  iată, sînt în pămîntul Ghesem". Şi den fraţii lui au luat cinci oameni, şi-i puse pre dînşii înaintea lui Farao. Şi zise Farao fraţilor lui Iosif: " Ce iaste lucrul vostru?" Şi ei ziseră lui Farao: " Păstori de oi, robii tăi, şi noi şi părinţii noştri, den copilărie pînă acum". Şiziseră lui Farao: " Am venit ca să ne salăş- luim pre pămînt, pentru că nu iaste păşunedobitoacelor slugilor tale, că să întări foa- metea în pămîntul Hanaan. Acum dară vomlăcui, slugile tale, în pămîntul Ghesem".Şi zise Farao lui Iosif zicînd: " Tată-tău şifraţii tăi au venit cătră tine. Iată, pămîntul Eghipetului înaintea ta iaste, înpămîntul cel bun lăcuiaşte pre tată-tău şi prefraţii tăi. Lăcuiască în pămîntul Ghesem; iarăde ştii cum sînt întru ei oameni tari, pune-ipre dînşii mai mari peste dobitoacelemeale!" Şi aduse Iosif pre Iacov, tată-său, înlăuntru, şi-l puse pre dînsul înaintea luiFarao. Şi blagoslovi Iacov pre Farao; şi zise Farao lui Iacov: " Cîţi ani ai zilelor vieţiitale?" Şi zise Iacov cătră Farao: " Zileleanilor vieţii meale care nemernicescu, 130 deani. Mici şi reale s-au făcut zilele anilor vieţiimeale, n-au ajunsu la zilele anilor vieţii părin-ţilor miei, care zile au lăcuit". Şi blagoslo- vind Iacov pre Farao, au ieşit de ladînsul. Şi lăcui Iosif pre tată-său şi pre fra- ţii lui şi le deade lor ţineare în pămîntul Eghi-petului, în pămîntul cel mai bun, în pămîntulRamesi, după cum porunci Farao. Şi le măsura grîu Iosif tătîne-său, şi fraţilor lui, şi atoată casa tătîne-său, grîu după trupuri. Şi grîu nu era în tot pămîntul, pentru că să întărifoametea foarte şi lipsi pămîntul Eghipetuluişi pămîntul lui Hanaan de foamete. Şi adună Iosif tot argintul ce s-au aflat în pămîn-tul Eghipetului şi în pămîntul Hanaan, pentrugrîul carele cumpăra, şi le măsura grîu lor. Şiaduse Iosif tot argintul în casa lui Farao. Şi lipsi tot argintul den pămîntul Eghipetului şiden pămîntul Hanaan, şi veniră tot eghiptea-nii cătră Iosif, zicînd: " Dă-ne noao pîine! Şipentru ce murim înaintea ta? Pentru că lipsiargintul nostru". Şi zise lor Iosif: " Aduceţ dobitocul vostru şi voiu da voao pîine pentrudobitocul vostru, de au lipsit argintul". Şi au adus dobitocul lor cătră Iosif şi le deade lorIosif pîine pentru cai, şi pentru oi, şi pentruboi, şi pentru măgari; şi-i hrăni pre dînşii cupîine, pentru toate dobitoacele lor, întru anulacela. Şi trecu anul acela, şi veniră la el al doilea an şi ziseră lui: " Ca să nu ne surpăm dela domnul nostru că se-au lipsit argintul, şiunealtele, şi dobitoacele, cătră tine domnul, şin-au rămas noao înaintea domnului nostru, fără numai trupul nostru şi pămîntulnostru, Decii pentru ca să nu murim, înain- tea ta, şi pămîntul să să pustiiască, ia pre noişi pămîntul nostru pentru pîine, şi vom fi noişi pămîntul nostru robi lui Farao. Dă-nesămînţă ca să sămănam şi să trăim şi să numurim, şi pămîntul nu să va pustii". Şi au luat Iosif tot pămîntul eghipteanilor, luiFarao, pentru că au vîndut eghipteaniipămîntul lor lui Farao, că cuprinse pre eifoametea; şi fu pămîntul lui Farao. Şi norodul îl robi luiş să-i fie robi, den margi-nile hotarălor Eghipetului pînă în margine, <p 37>Afară den pămîntul popilor numai nu le-auluat Iosif, pentru că în dar au dat dare popilorlui Farao, şi mînca darea care au dat lorFarao, pentru aceaea nu ş-au vîndut pămîntullor.- Şi zise Iosif tuturor eghipteanilor:" Iată, v-am luat pre voi şi pămîntul vostruastăzi lui Farao; luaţi-vă sămînţă şi sămănaţpămîntul. Şi vor fi roadele lui, şi veţ da acincea parte lui Farao, iară ceale patru părţivor fi voao întru săminţile pămîntului şi demîncat voao şi tuturor cîţ sînt în caselevoastre". Şi ziseră: " Mîntuitu-ne-au prenoi! Aflat-am har înaintea domnului nostru, şivom fi robi lui Farao". Şi puse lor Iosifîntru poruncă pînă în ziua de astăzi prepămîntul Eghipetului a da a cincea lui Farao, afară den pămîntul popilor numai nu era luiFarao. Şi lăcui Israil în Eghipet, prepămîntul Ghesem, şi să moşteniră pre el, şicrescură, şi să înmulţiră foarte. Şi mai trăiIacov în pămîntul Eghipetului 17 ani. Şi furăzilele lui Iacov, anii vieţii lui, 140 şi 7 deani. Şi să apropiară zilele lui Israil a muri şiau chemat pre feciorul lui, Iosif, şi zise lui:" De am aflat har înaintea ta, pune mîna ta precoapsa mea şi vei face pre mine milă şi ade- văr, ca să nu mă îngropi în Eghipet, Căvoiu dormi cu părinţii miei, şi mă vei rădicaden Eghipet şi mă vei îngropa la mormîntullor". Şi el zise: " Eu voiu face după cuvîntultău". Şi zise lui: " Jură-te mie!" Şi jură lui şisă închină Israil pre marginea toiagului lui.<Cap XLVIII>Şi fu după cuvintele aceastea, şi săporunci lui Iosif că: " Tată-tău sădodeiaşte!" Şi luînd pre amîndoi fiiilui, pre Manasi şi pre Efraim, au venitcătră Iacov. Şi să spuse lui Iacov, zicînd: " Iată, fiiul tău Iosif vine cătră tine ". Şiîntărindu-se Israil, şăzu pre pat. Şi ziseIacov lui Iosif: " Dumnezăul mieu mi S-au ară- tat în Luza, în pămîntul Hanaan, şi mă bla-goslovi Şi-m zise: "Iată, Eu te voiu creaşteşi te voiu înmulţi şi te voiu face întru adunarede limbi, şi-ţ voiu da ţie pămîntul acesta, şisemenţiei tale după tine, în ţineare veaci- nică'. Acum dară, aceşti doi feciori ce ţise-au făcut ţie în pămîntul Eghipetului, mainainte de ce am venit eu la Eghipet, ai mieisînt; Efrem şi Manasi, ca Ruvim şi Simeonvor fi mie. Iară nepoţii care vei naşte deacuma ai tăi vor fi, pre numele fraţilor lor sevor chema întru sorţii lor. Iară eu cîndveniiam den Mesopotamia Asiriei, au muritRahil, mumă-ta, în pămîntul Hanaan, apropiindu-mă la locul alergăturii cailor, după pămîntul lui Havratha a veni laEfratha, şi am îngropat pre dînsa în caleaalergăturii cailor, aceasta iaste Vithleem".Şi văzînd Israil feciorii lui Iosif, zise: " Cine-ţ sînt aceştea?" Şi zise Iosif tătî- ni-său: " Fii-m sînt, care mi-au dat Dumnezăuaicea." Şi zise Iacov: " Adu-mi-i aproape preei, pentru ca să blagoslovesc pre ei". Şi ochii lui Israil să îngreuiasă la vedeare, debătrîneaţe, şi nu putea să vază. Şi-i apropiarăpre ei cătră dînsul, şi-i sărută pre dînşii, şi-iîmbrăţişă pre ei. Şi zise Israil cătră Iosif: " Iată, de faţa ta nu mă lipsiiu şi, iată, îm arătăDumnezău şi sămînţa ta". Şi scoase pre dînşii Iosif den genunchile lui, şi să închinarălui cu faţa la pămînt. Şi luînd Iosif pre amîndoi feciorii lui, pre Efrem în direapta, şiîn stînga lui Israil, iară pre Manasi în stînga, şiîn direapta lui Israil, apropie-i pre ei de dîn-sul. Şi întinzînd Israil mîna cea direaptă, au pusu-o pre capul lui Efrem, şi acesta era celmai tînăr, şi cea stîngă pre capul lui Manasi, schimbîndu-ş mîinile. Blagoslovi pre ei şi zise: " Dumnezău, Căruia bineplăcură părinţiimiei înaintea Lui, Avraam şi Isaac, Dumne-zăul Cela ce mă hrăneaşte den tinireaţilemeale pînă în ziua de astăzi, Îngerul cela ce mă mîntuiaşte den toate realele să blagoslo-vească copiii aceştea, şi să să cheame pre einumele mieu şi numele părinţilor miei, Avraam şi Isaac, şi să să înmulţască în mul-ţime multă pre pămînt". Şi văzînd Iosif cum au pus tată-său mîna cea direaptă pre capullui Efrem, îi păru lui greu şi să apucă de mînatătîni-său să o ia de pre capul lui Efrem precapul lui Manasi. Şi zise Iosif tătîni-său: " Nu aşa , tată, pentru că acesta iaste cel dentîinăscut; pune direapta ta pre capul lui". Şi nu vru, ce zise: " Ştiu fiiule, ştiu! Şi acesta va fiîn norod, şi acesta sa va înălţa, iară fratele luicel mai tînăr mai mare decît el va fi, şi semin-ţia lui va fi întru mulţime de limbi". Şi bla- goslovi pre dînşii în ziua aceaea, zicînd:" Întru voi să va blagoslovi Israil, zicînd:"Facă-te pre tine Dumnezeu ca pre Efrem şica pre Manasi!' " Şi puse pre Efrem înaintealui Manasi. Şi zise Israil lui Iosif: " Iată, eu moriu, şi va fi Dumnezeu cu voi şi va întoarcepre voi Dumnezău den pămîntul acesta lapămîntul părinţilor voştri. Iară eu îţi dau ţie Sichima aleasă, mai sus de fraţii tăi, caream luat den mînile amoreilor, cu sabia mea şicu arcul".<Cap XLIX>Şi chemă Iacov pre feciorii lui şi ziselor: "Adunaţi-vă, pentru ca să văspuiu eu voao ce va timpina pre voi înzilele ceale de apoi. Adunaţi-vă, şiascultaţi pre mine, fiii lui Iacov!Ascultaţi pentru tată-vostru. Ruvim, întîinăscut al mieu, tu, vîrtutea mea şi începăturafiilor miei, silniceaşte a te purta şi sil- <p 38>niceaşte obraznic te semeţiş; ca apa să nuherbi, Pentru că te suiş pre patul tătîni-tău, atuncea ai pîngărit aşternutul unde te-aisuit. Simeon şi Levi - fraţi, au săvîrşitstrîmbătatea aleagerii lor. La sfatul lor să nu vie sufletul mieu, şi pre adunarea lor să nu să razime ficaţii miei, că, întru mînia lor, au omorît oameni şi, întru pohta lor, au tăiat vinele taurului. Blestemată mînia lor, pen- tru că iaste obraznică, şi urgia lor, căce s-au întărit; împărţi-voiu pre dînşii în Iacov şi voiu sămăna pre dînşii în Israil. Iudo, pre tine vor lăuda fraţii tăi. Mînile tale - pre umerile vrăjmaşilor tăi. Închina-ţi-se-vor ţie feciorii tătîni-tău. Puiul leului, Iudo, den vlăstari,  fiiul mieu, te suiş! Culcîndu-se, dormi ca un leu, şi ca puiul de leu; cine va scula pre el? Nu va lipsi stăpînitori den Iuda, şi povăţitori den coapsa lui, pînă vor veni ceale ce-i zac Lui, şi El - nădeajdea limbilor. Legînd la vie mîn- zul Său şi la cîrceiu mînzul măgăriţii Lui, va spăla cu vin îmbrăcămintea Sa şi cu sîngele strugurului învălitura Lui. Veaseli ochii Lui de vin şi mai albi denţii Lui decît laptele. Zavulon lîngă mare va lăcui, şi el lîngă adăpostul vaselor, şi se va întinde pînă la Sidon. Isahar binele au pohtit, odihnin-  du-se întru mijlocul sorţilor. Şi văzînd odihna cum iaste bună şi pămîntul cum iaste gras, ş-au supus umărul său a osteni, şi să făcu om plugariu. Dan va judeca nărodul lui, şi ca orudă în Israil. Şi să făcu lui Dan şarpe pre cale, şezînd pre cărare, muşcînd călcîiu de cal, şi va cădea călăreţul în ceale de apoi. Mîn- tuirea aşteptînd, a Domnului. Gad ispită îl va ispiti pre el, şi el va ispiti pre el dupăurmă. Asir, grasă e pîinea, şi el va da hranăboiarilor. Nethalim, rădăcină lăsată, cres- cînd întru naştere, frumuseaţe. Iosif, fiiu crescut, rîvnit fiiul mieu cel mai tînăr, cătrămine te întoarce. Cătră carele sfătuind suduia şi să ţinea întru el domni săgetături- lor. Şi să fărîmară cu tărie arcele lor şi să slăbănogiră vinele braţelor mînilor lor, pren mîna putearnicului Iacov; de-acolo cela ce au întărit pe Israil, de la DumnezăuŞlT* tatălŞuiT*tău. Şi ajută ţie Dumnezăul mieu şi te bla- goslovi cu blagoslovenia ceriului de sus, şi blagoslovenia pămîntului care are toate,  pentru blagoslovenia ţiţelor şi zgăului. Bla- goslovenia tătîne-tău şi a mumei tale să preaîntări, pre blagoslovenia a munţi întăriţ şi pre blagoslovenii de ţermuri veacinice; carele vor fi pre capul lui Iosif, şi pre creaş- tetul cărora au povăţuit fraţii. Veniamin,  lup hrăpitoriu, demineaţa va mînca încă, şi înseară va mîntui mîncarea". Toţi aceştea, fiii lui Iacov, 12. Şi aceastea au grăit lor tatăl lor, şi blagoslovi pre ei; pre fieştecarele după bla-goslovenia lui blagoslovi pre ei. Şi zise lor: " Eu mă voiu adaoge cătră al mieu nărod, îngropaţi-mă cu părinţii miei în peştera careiaste întru ţarina lui Efron Heteul, în peş- tira cea îndoită, ce iaste în prejma Mamvriei, în pămîntul Hanaan, care au cîştigat Avraampeştira de la Efron Heteul, întru cîştigare demormînt. Acolo au îngropat pre Avraam şi pre Sarra, fămeaia lui; şi acolo au îngropatpre Isaac şi pre Reveca, fămeaia lui; şi acoloau îngropat pre Lia. Întru avearea ţarinii şi a peştirii ce iaste întru dînsa, de la feciorii luiHet". Şi părăsi Iacov învăţînd pre feciorii lui; şi rîdicînd Iacov picioarele pre pat, răposăşi să adaose cătră nărodul lui.<Cap L>Şi căzînd Iosif pre faţa tătîne-său, plînse amar pre dînsul, şi-l sărută preel. Şi porunci Iosif slugilor sale, celor ce era îngropători, ca săîngroape pre tată-său; şi îngroparăîngropătorii pe Israil. Şi să pliniră lui 40 de zile, pentru că aşa să numără zilele îngropării, şi plînse pre el Eghipetul 70 de zile. Şi după ce au trecut zilele plîngerii, au grăit Iosifdomnilor lui Farao, zicînd: "De am aflat harînaintea voastră, grăiţ întru urechile lui Farao, zicînd Că tată-mieu m-au jurat mai nainte de moartea lui, zicînd: "În groapa ce mi-amsăpat mie în pămîntul Hanaan, acolo să măîngropi"; acum dară să mă suiu să îngrop pretată-miu şi mă voiu întoarce". Şi zise luiFarao dupe zisele lui Iosif, şi zise Farao luiIosif: " Suie-te şi îngroapă pre tată-tău, dupecum se-au jurat!" Şi să sui Iosif să îngroapepre tată-său, şi să suiră împreună cu el toateslugile lui Farao, şi cei bătrîni ai casei lui, şitoţi bătrînii Eghipetului, Şi toată casa luiIosif, şi fraţii lui, şi toată casa tatîni-său, şirudenia; şi oile şi boii le-au lăsat în pămîntulGhesem. Şi să suiră cu el cară şi calareţi şisă făcu tabără mare foarte. Şi mearseră laaria lui Atad, care iaste decindea de Iordan, şiplînseră pre el plîngere mare şi tare foarte; şifăcu plîngerea tătîni-său şapte zile. Şi văzură lăcuitorii pămîntului Hanaan plînge-rea la aria lui Atad şi ziseră: " Plîngere mareiaste aceasta eghipteanilor", pentru aceaea aunumit numele locului aceluia Plîngerea Eghi- petului, carele iaste decindea de Iordan. Şi făcură lui aşa feciorii lui, după cum poruncilor: şi luară pre dînsul feciorii lui la pămîntullui Hanaan şi-l îngropară pre dînsul înpeştera cea îndoită, care au cîştigatAvraam, peşteră întru ocină de mormînt<p 39>de la Efron Heteul, în preajma Mamvriei. Şisă întoarse Iosif la Eghipet, el şi fraţii lui, şitoţi cîţi se-au suit cu el, să îngroape pre tatăllui. Şi văzînd fraţii lui Iosif că au murit tatăllor, ziseră: " Cîndai să nu-ş aducă aminte derău noao Iosif, şi răsplătire ne va da noaotoate realele cîte i-am făcut lui" Şi mergîndla Iosif ziseră: " Tată-tău se-au jurat mainainte de moarte, zicînd: "Aşa ziceţi lui Iosif:"Lasă lor strîmbătatea şi greşala lor, că realeţie au arătat; şi acum priimeaşte nedereptateaslugilor Dumnezăului tătîni-tău' ". Şi plînseIosif, grăind ei cătră dînsul. Şi venind cătrădînsul, ziseră: " Iată, noi - robii tăi". Şi ziselor Iosif: " Nu vă teamereţi, pentru că al luiDumnezău sînt eu. Voi aţ vrut împotrivamea întru reale, iară Dumnezău au vrutpentru mine întru bunătăţi, pentru ca să sefacă ca astăzi ca să se hrănească nărod mult".Şi zise lor: " Nu vă teamereţi, eu voiu hrăni pre voi şi casele voastre". Şi mîngîie pre ei şile grăi lor la inimă. Şi lăcui Iosif la Eghipet, el şi fraţii lui şi toată casa tătîni-său; şi trăiIosif ani 110. Şi văzu Iosif feciorii lui Efraim pînă a treia seminţie; şi feciorii luiMahir, feciorul lui Manasi, născură prestecopsele lui Iosif. Şi zise Iosif fraţilor lui, zicînd: " Eu moriu, şi cu socotinţă va socotiDumnezău pre voi şi va scoate pre voi din pă-mîntul acesta la pămîntul care au jurat Dumne-zău părinţilor noştri, lui Avraam şi lui Isaac şi luiIacov". Şi jură Iosif pre fiii lui Israil, zicînd: "Întru socotinţă ce va socoti Dumnezău prevoi şi să luaţi oasele meale cu voi de aicea".Şi muri Iosif fiind de ani 110.Şi-l îngropară pre elîn mormînt laEghipet.<Cr Ieşirea><Cap I>Aceastea-s numele fiilor lui Israil, celora ce au întrat în Eghipet deodatăcu Iacov, tatăl lor, fieştecarele cutoată casa lui au întrat: Ruvim, Simeon, Levi, Iuda, Isahar, Zavo-lon, Veniamin, Dan şi Nefthalim, Gad şiAsir. Iară Iosif era la Eghipet. Şi era toatesufletele ce ieşise de la Iacov, 70 şi 5. Şi muriIosif, şi toţ fraţii lui, şi toată ruda aceaea. Şifiii lui Israil crescură şi să înmulţiră, şi prosta-teci să făcură, şi să întăriră foarte, foarte, şiînmulţi pămîntul pre ei. Şi să sculă altîmpărat pre Eghipet, carele nu ştiia preIosif. Şi zise limbii lui: " Iată, limba fiilor luiIsrail, mare mulţime, şi poate mai mult denoi. Veniţ dară să-i meşteşugim pre dînşii, pentru ca să nu să înmulţească şi, cînd ni se vaîntîmpla noao războiu, să vor adaoge şi aceş-tea cătră nepriateni şi, bătînd pre noi, vor ieşiden pămînt". Şi le puse lor ispravnicipre lucrure, pentru ca să-i chinuiască întrufapte. Şi zidiră cetăţi tari lui Farao, pre Pitho, şi pre Ramesi, şi pre On, carele iaste Iliupo- lis. Şi întru cît îi smeriia pre dînşii, întruatîta să făcea mai mulţi şi să întăriia foarte,foarte. Şi să scîrbiia eghipteanii de fiii luiIsrail şi asupriia eghipteanii pre fiii lui Israilcu silă. Şi le chinuia viaţa lor întru lucrurileceale cumplite, cu lutul şi cu carămidăria, şi cutoate lucrurile ce sînt la cîmpu, după toatelucrurile ce-i robiia pre dînşii cu silă. Şizise împăratul eghipteanilor moaşelor jidovi-lor, uniia dentru dînsele, numele - Seplora, şi numele a doua - Fua. Şi zise lor: " Cînd sînteţ moaşe la ovreaice şi sînt la naştere, deva fi parte bărbătească, îl ucideţ, iară de va fifămeiască, o cruţaţ". Şi să temură moaşelede Dumnezău şi nu făcură dupre cum le-auporuncit lor împăratul Eghipetului şi da viaţăcelor de parte bărbătească. Şi chemăîmparatul Eghipetului moaşele şi le zise lor:" Ce că aţ făcut lucrul acesta şi aţ cruţat cei departe bărbătească?" Şi ziseră moaşele luiFarao: " Nu-s ca muierile Eghipetului ovreai-cile, pentru că nascu mai nainte de cum a întracătră dînsele moaşele". Şi năştea. Şi bine făcea Dumnezău moaşelor; şi să înmulţi năro-dul şi să întări foarte. De vreame ce sătemea moaşăle de Dumnezău, şi-ş făcură lorcase. Şi porunci Farao, a tot norodul lui "zicînd: " Toată partea bărbătească ce să vanaşte la ovreai, în girlă să-l aruncaţ, şi toatăpartea fămeiască să o cruţaţ pre ea".<Cap II>Şi era oarecare den neamul lui Levi, carele au luat den featele lui Levi.Şi o ţinu pre ea, şi în pîntece luo şi născu făt. Şi, văzîndu-l iscusit, l-auacoperit luni trei. Şi de vreame cenu mai putea să-l ascunză, luo lui mumă-sa unsicriu de papură şi-l unse cu zmoală cleioasăşi puse înlăuntru copilul într-însul, şi-l puseîn marginea gîrlei. Şi priviia soru-sa de departe, să ştie ce să va întîmpla lui. Şi să pogorî fata lui Farao să să scalde la gîrlă, şiroabele ei mergea pe aproape pre lîngăgîrlă, şi văzînd sicriul în margine, trimiţîndroaba, l-au luat. Şi deşchizînd, văzu copilul plîngînd în sicriu şi nu să îndu- <p 40>ră de el fata lui Farao şi zise: " Den copiiiovreailor iaste acesta". Şi zise sora lui fea-tei lui Farao: " Voia-ţ iaste să chemi ţiefămeaie doică de la ovreai şi va da ţîţă copilu- lui?" Şi zise ei fata lui Farao: " Pasă!" Şiducîndu-se fata, au chemat pre muma copilu- lui. Şi zise cătră ea fata lui Farao: " Păzeaş-te-m copilaşul acesta şi mi-l apleacă, şi eu îţvoiu da plata ta!" Şi luo muiarea copilul şi-lapleca pre el. Şi crescînd copilul, l-au duspre dînsul la fata lui Farao şi fu ei întru fecior ;şi-i numi numele lui Moisi, zicînd: " Den apăl-am luat pre dînsul". Şi fu în zilele acealemulte, făcîndu-se mare, Moisi ieşi cătră fraţiilui, feciorii lui Israil; şi socotind ostineala lor, văzu pre un om eghiptinean bătînd pre oare- care ovreaiu, den fraţii lui, fiiu lui Israil. Şicăutînd încoace şi încolea, nu văzu prenimene; şi ucigînd pre eghiptean, îl ascunsepre el în năsip. Şi ieşind a doao zi, văzu doioameni ovreai sfădindu-se şi zise celui cefăcea strîmbătate: " Pentru căci baţi pe aproa- pele-ţ?" Şi cela zise: " Cine te-au pus boia-ren şi judecătoriu pre noi? Au doară vei tu sămă ucizi, în ce chip ai ucis ieri pre eghiptean?"Şi să spămîntă Moisi şi zise: " De s-au făcutaşa dovedit acest cuvînt?" Şi auzi Faraocuvîntul acesta şi cerca să ucigă pre Moisi. Şisă osebi Moisi de faţa lui Farao şi lăcui înpămîntul Madiam; şi mergînd în pămîntulMadiam, au şăzut la fîntînă. Şi la popa denMadiam era 7 feate, păscînd oile tătîni-său, luiIothor. Şi mergînd, scotea apă pînăumplură jghiaburile, ca să adape oile tătîni-său, lui Iothor. Şi mergînd păstorii, le-au scospre dînsele. Şi sculîndu-se Moisi, le-au mîn-tuit pre eale, şi le-au scos apa lor, şi au adăpatoile lor. Şi mearseră cătră Raguil, tatăl lor, şiel zise lor: " De ce aţ grăbit de aţi venitastăzi?" Şi eale ziseră: " Om eghipteanne-au mîntuit pre noi de păstori şi ne-au scosnoao apă şi ne-au adăpat oile noastre". Şiel zise featelor lui: " Dară unde iaste? Şipentru ce aşa aţ lăsat pre om? Chemaţi-l preel ca să mănînce pîine!" Şi lăcui Moisi lîngăom. Şi-i deade pre Seplora, fata lui, lui Moisifămeaie. Şi luînd în pîntece fămeaia, născufecior. Şi-i numi Moisi numele lui Ghersem, zicînd că: " Nemearnec sînt în pămîntstriin". Şi zămislind încă, născu al doileafecior. Şi-i numi numele lui Eliezer, zicînd că:"Dumnezeul tătîni-mieu, ajutoriu mie, şi mămîntui den mînile lui Farao". Şi după zileleceale multe acealea, au murit împăratul Eghi-petului; şi suspinară fiii lui Israil de lucruri şistrigară şi să sui strigarea lor cătră Dumnezeu dela lucruri. Şi ascultă Dumnezeu suspinărilelor, şi-Ş aduse aminte de făgăduinţa Lui ceacătră Avraam şi Isaac şi Iacov, şi căută Dum- nezeu pre fiii lui Israil şi Să cunoscu lor.<Cap III>Şi Moisi era păscînd oile lui Iothor, socru-său, popei de Madiam. Şiaduse oile supt pustiiu şi veni lamuntele lui Dumnezeu, Horiv. ŞiSă arătă lui îngerul Domnului, în parăde foc, den rug; şi văzu cum rugul arde cu foc, şi rugul nu ardea. Şi zise Moisi: " Mergîndmai nainte, voiu vedea această videnie mare:căci nu arde rugul". Şi deaca văzu Domnulcă să apropie să vază, îl chemă pre dînsulDomnul den rug, zicînd: " Moisi, Moisi!" Şi elzise: " Ce iaste, Doamne?" Şi El zise: " Nu teapropia aicea; dezleagă încălţămintele denpicioare-ţi, pentru că locul întru carele tu staipămînt sfînt iaste". Şi-i zise lui: " Eu sîntDumnezăul tătîni-tău, Dumnezăul luiAvraam, şi Dumnezăul lui Isaac, şi Dumne-zăul lui Iacov". Şi-ş întoarse Moisi faţa lui, pentru că să temea să caute deşchis înaintealui Dumnezău. Şi zise Domnul cătră Moisi:" Văzînd văzuiu chinuirea norodului Mieu dela Eghipet, şi strigarea lor am auzit, dintru ceice gonesc pentru lucru. Pentru că ştiudurearea lor, şi Mă pogorîiu să-i scoţu pre eiden mîna eghipteanilor şi să-i scoţu pre ei dinpămîntul acela şi să-i bag pre ei în pămînt bunşi mult, la pămîntul ce cură lapte şi miare, lapămîntul hananeilor, şi heteilor, şi amoreilor, şi ferezeilor, şi ghergheseilor, şi ievuseilor. Şi acum, iată, strigarea fiilor lui Israil veni cătrăMine, Şi Eu văzuiu chinul carele eghiptea- nii chinuiesc pre ei. Şi acum, vino să te tremiţcătră Farao, împăratul Eghipetului, şi veiscoate norodul Mieu, pre fiii lui Israil, dinpămîntul Eghipetului". Şi zise Moisi cătră Dumnezău: "Cine sînt eu, ca să merg cătrăFarao, împăratul Eghipetului, şi ca să scoţ prefiii lui Israil din pămîntul Eghipetului?" Şi zise Dumnezău lui Moisi zicînd că: "Voiu fi cutine, şi aceasta ţi-e semnul că Eu te tremiţ ca săscoţi tu norodul Mieu din pămîntul Eghipetu-lui: şi vă veţi închina lui Dumnezău în mun-tele acesta". Şi zise Moisi cătră Dumnezău: " Iată, eu mă voiu duce cătră fiii lui Israil şivoiu zice cătră ei: "Dumnezăul părinţilornoştri m-au trimis cătră voi"; şi mă vorîntreba: "Ce iaste numele Lui?", ce voiu zicecătră ei?" Şi zise Dumnezău cătră Moisi zicînd: " Eu sînt Cela ce sînt". Şi zise: "Aşa veizice fiilor lui Israil: "Cela ce iaste m-au tremiscătră voi' ". Şi zise Dumnezău iarăş cătră Moisi: " Aşa vei zice fiilor lui Israil: "DomnulDumnezăul părinţilor noştri, Dumnezăullui Avraam, şi Dumnezăul lui Isaac, şiDumnezăul lui Iacov, m-au trimis cătră<p 41> voi. Acesta-M iaste Mie nume veacinic şipomenire, neamurile neamurilor'. Decimergînd, adună bătrînimea fiilor lui Israil şivei zice cătră ei: , Domnul Dumnezăul părinţi-lor noştri mi Se-au ivit mie, Dumnezăul luiAvraam, şi Dumnezăul lui Isaac, şi Dumne- zăul lui Iacov, zicînd: "Cu socotinţă am socotit pre voi şi cîte vă se-au întîmplat voao în Eghi-  pet", Şi ziş: "Voiu sui pre voi den chinuirea eghipteanilor la pămîntul hananeilor, şi heteilor, şi eveilor, şi amureilor, şi ferezeilor,  şi ghergheseilor, şi ievuseilor, la pămîntul ce cură lapte şi miare". Şi vor asculta gla- sul tău şi vei întra tu şi bătrînii lui Israil cătră Farao, împăratul Eghipetului, şi vei zice cătră el: "Domnul Dumnezăul ovreailor ne-au che- mat pre noi, deci vom mearge cafe de trei zile în pustie, pentru ca să facem jîrtvă Domnului Dumnezăului nostru". Şi Eu ştiu cum nu va lăsa pre voi Farao, împăratul Eghipetului, să meargeţi, de nu va fi cu mînă tare. Şi întin- zînd mîna Mea, voiu lovi pre eghipteani în toate minunile Meale care voiu face întru dînşii, şi dupre aceasta voiu trimite pre voi. Şi voiu da har norodului acestuia înaintea eghipteanilor şi, cînd veţi ieşi, nu veţi ieşi deşărţi,Ce va ceare muiarea de la vecin şi lăcuitoarea dintr-un loc cu ea vase de argint, şi de aur, şi îmbrăcăminte, şi veţi pune preste fiii voştri şi preste featele voastre, şi veţi dezbrăca pre eghipteani".<Cap IV>Şi răspunse Moisi şi zise: " Dară de numă vor creade, nici vor asculta glasulmieu, pentru că vor zice cum: "Nu ţiS-au ivit Domnul!", ce voiu zice cătrăei?" Şi zise lui Domnul: " Ce iasteaceaea den mîna ta?" Şi zise: " Toiag". Şizise lui: " Aruncă pre el pre pămînt!" Şiaruncă pre el pre pămînt şi să făcu şarpe, şifugi Moisi de la dînsul. Şi zise Domnulcătră Moisi: " Întinde-ţ mîna de-l apucă decoadă!" Şi întinzînd mîna, îl apucă de coadă şisă făcu toiag în mîna lui. Şi zise lui: " Pentruca să crează ţie cum ţi Se-au ivit DomnulDumnezăul părinţilor lor, Dumnezăul luiAvraam, şi Dumnezăul lui Isaac, şi Dumne- zăul lui Iacov". Şi zise lui Domnul iarăş:"Bagă mîna ta în sînul tău!" Şi băgă mîna luiîn sînul lui, şi scoasă mîna lui den sînul lui, şisă făcu mîna lui plină de bubele stricăciunii, ca zăpada. Şi zise lui Domnul: " Iarăş bagămîna ta în sînul tău!" Şi băgă mîna lui în sînullui, şi o scoase den sînul lui, şi iarăş să tocmiîn fealiul trupului ei. " Şi de nu te vorcreade, nice vor asculta glasul semnului den- tîi, vor creade ţie glasul semnului al doilea.Şi va fi, de nu vor creade ţie, aceastordoao seamne, nici vor asculta glasul tău, veilua den ape rîului şi vei turna pre uscat, şi va fiape ce vei lua den rîu, sînge pre uscat". Şi zise Moisi cătră Domnul: " Rogu-mă, Doamne, nu-s vreadnic mai nainte de ieri, nice mai înainte de alaltaieri, nice de cînd aiînceput a grăi robului Tău; supţire la glas şizăbavnic la limbă sînt eu". Şi zise Domnul cătră Moisi: " Cine au dat gură omului? Şi cineau făcut rău la auz şi surdu, văzător şi orbu?Nu-s Eu Domnul Dumnezău? Şi acum pasă, şi Eu voiu deşchide gura ta şi te voiuînderepta carele vei vrea să grăieşti". Şi zise Moisi: " Rogu-mă, Doamne, aleage altulsă poată, carele vei trimite". Şi mînein- du-Se Domnul pre Moisi cu urgie, zise: " Nu, iată, Aaron, fratele tău, levitul? Ştiu că el grăind vagrăi ţie. Şi iată, el va ieşi întru timpinarea taşi, văzîndu-te, să va bucura întru el. Şi vei zice cătră dînsul şi vei da cuventele Meale îngura lui; şi Eu voiu deşchide gura ta şi gura luişi voiu tocmi pre voi care veţ face. Şi el va grăi ţie cătră norod şi el va fi ţie gura, şi tu veifi lui de cătră Dumnezeu. Şi toiagul acesta ce s-au întors în şarpe vei lua în mîna ta, întru carele vei face cu dînsul seamnele".Şi mearse Moisi şi să întoarse cătră socru- său, Iothor, şi zise: " Mearge-voiu şi mă voiuîntoarce cătră fraţii mici de la Eghipet, şi voiuvedea de încă trăiescu". Şi zise Iothor cătrăMoisi: " Pasă sănătos!" Şi după zilele aceale multe, muri împăratul Eghipetului; şizise Domnul cătră Moisi, în pămîntulMadiam: " Pasă, du-te la Eghipet, pentru că aumurit toţ cîţ cerca sufletul tău". Şi luînd Moisi fămeaia lui şi copiii, îi sui pe trăgători şisă întoarse la Eghipet. Şi luo Moisi toiagul, celde la Dumnezău, în mîna lui. Şi zise Dom-  nul cătră Moisi: " Mergînd tu şi întorcîndu-tela Eghipet, caută toate ciudesiile ce am dat înmîna ta, să le faci pre eale înaintea lui Farao.Iară Eu voiu întări inema lui şi nu va tremitenorodul. Şi tu vei zice lui Farao: "Acestea zice Domnul Dumnezăul ovreailor: "Fiiul celdentîi născut al Mieu - Israil. Şi ziş ţie: Tremite norodul Mieu, pentru ca să să în- chine Mie. Şi tu n-ai vrut să-l tremiţ pre el;caută dară, Eu voiu ucide pre fiiul tău cel den- tîi născut". Şi fu pre cale întru popas, întempină pre dînsul îngerul Domnului şicerca pre dînsul să-l omoară. Şi luînd Sep- lora pietricea ascuţită, au tăiat marginele aco- peremîntului trupului fiiului ei, şi căzu lapicioarele lui şi zise: " Stătu sîngile obrezanieifiiului mieu". Şi să duse de la el, pentru căce au zis: " Au stătut sîngele obrezanieifiiului mieu". Şi zise Domnul cătră Aaron: "Pasă întru întimpinarea lui Moisi la pustie".Şi să duse şi întimpină pre dînsul în mun-tele lui Dumnezău şi sărută pre dînsul.<p 42>Şi spuse Moisi lui Aaron toate cuvintele Dom-nului care le-au tremis şi toate seamnele cîteau poruncit lui. Şi mearse Moisi şi Aaron şiadunară toată bătrînimea fiilor lui Israil. Şigrăi lor Aaron toate cuvintele aceastea careleau grăit Dumnezău cătră Moisi şi făcu seam- nele înaintea norodului; şi crezură lor noro- dul, Şi să bucurară căce au socotit Dumne- zău pre fiii lui Israil şi căce le-au văzut lor chi- nul; şi plecîndu-se norodul, se-au închinat.<Cap V>Şi după aceastea întră Moisi şi Aaroncătră Farao şi ziseră lui: " Aceasteazice Domnul Dumnezăul lui Israil:"Trimite-M nărodul Mieu, pentru casă-M prăznuiască în pustie!"Şizise Farao: " Cine iaste Căruia voiu ascultaglasul Lui, ca să trimiţu pre fiii lui Israil? Nuştiu pre Domnul, şi pre Israil nu-l voiu tri- mite". Şi ziseră lui: " Dumnezăul ovreailorne-au chemat pre noi; deci să meargem calede 3 zile în pustie, pentru ca să jîrtvuim Dom- nului Dumnezăului nostru, ca să nu ne întim- pine pre noi moarte au ucidere". Şi zise lorîmpăratul Eghipetului: " Pentru căce Moisi şiAaron îndărătniceaşte norodul de la lucru?Meargeţ fieştecarele dentru voi cătră lucru- rile lui!" Şi zise Farao: " Iată, acum să vapreaînmulţi norodul acesta pre pămînt, decisă nu-i potolim pre dînşii de la lucruri". Şiporunci Farao ispravnicilor norodului şi logo- feţilor, zicînd: " Să nu mai adaogeţ să daţpaie norodului pentru facerea cărămizii ca şiieri şi alaltaieri, şi astăzi, ce ei meargă şi-şadune lor paiele. Şi tocmeala cărămiziecare ei fac, vor face; şi în toate zilele să-i asu-priţ, şi nu veţ lua nimică de la dînşii, pentru căşăd făr-de lucru, pentru aceaea au strigat, zicînd: "Să meargem şi să jîrtvuim Dumnezău- lui nostru". Îngreuiaze-se lucrurile oame- nilor acestora şi grijască aceastea, şi nu gri- jască întru cuvinte deşarte!" Şi grăbiia preei ispravnicii norodului şi logofeţii şi ziceacătră norod zicînd: " Aceastea zice Farao: "Nuîncă voiu mai da voao paie. Voi singurimeargeţ de vă adunaţ voao paie, de unde veţafla, pentru că nu va rîdica dentru tocmealavoastră nemică". Şi să rîsipi norodul în totpămîntul Eghipetului să strîngă trestie pentrupaie. Şi ispravnicii grăbiia pre dînşii, zicînd: "Săvîrşiţi lucrurile voastre ceale ce vîsă cuvine pre zi, ca şi cînd vî să da voaopaie". Şi se bătură logofeţii neamului fiilorlui Israil, ceia ce era puşi peste ei, de ispravni- cii lui Farao, zicîndu: " Pentru căce n-aţ săvîr- şit tocmealele voastre a cărămidăriii, ca şi ierişi alaltaieri, şi astăzi?" Şi întrînd logofeţiifiilor lui Israil, strigară cătră Farao, zicînd:" Pentru căce faci aşa robilor tăi? Paie nudaţ robilor tăi, şi cărămide zic noao să facem?Şi iată, slugile tale s-au bătut; deci strîmbătatevei face norodului tău?" Şi zise lor: " Fărălucru şădeţ, zăbavnici sînteţ, pentru aceaeaziceţ: "Să meargem să jîrtvim Dumnezăuluinostru". Acum dară, mergînd, lucraţ, pentru că paiele nu să vor da voao, şi toc- meala cărămiziii veţ da-o!" Şi vedea logo- feţii fiilor lui Israil pre dînşii în reale, zicînd:"Nu va rămînea den cărămidărie ce să cuvinepre zi". Şi întimpinară pre Moisi şi preAaron, venind în timpinarea lor, ieşind ei dela Farao, Şi ziseră lor: " Vază Dumnezăupre voi şi judece, pentru că aţ urît mirosulnostru înaintea lui Farao şi înaintea slugilorlui, ca să daţ sabie în mîna lui, ca să omoarăpre noi". Şi să întoarse Moisi cătră Dom- nul şi zise: " Doamne, pentru căce ai chinuitnorodul acesta? Şi pentru căce m-ai tremispre mine? Şi, de cînd am mersu înlăuntrucătră Farao să grăiescu pre numele Tău, auchinuit norodul acesta, şi nu ai mîntuitnorodul Tău".<Cap VI>Şi zise Domnul cătră Moisi: " Acum vei vedea ceale ce voiu face lui Farao, pentru că întru mînă tare va tremitepre ei şi întru braţ nalt va scoate preei den pămîntul lui". Şi grăi Dum- năzău cătră Moisi şi zise cătră dînsul: " Eu -Domnul. Şi Mă arătaiu cătră Avraam şi Isaacşi Iacov, Dumnezău fiind lor; şi numele Miu, "Domnul", nu l-am arătat lor. Şi am pusfăgăduinţa Mea cătră ei, ca să le dau lorpămîntul hananeilor, pămîntul care au sălăş- luit, întru care au şi lăcuit pre dînsul. Şi Eu am asculat suspinarea fiilor lui Israil, careleeghipteanii robesc pre ei, şi Mi-am adusaminte de făgăduinţa voastră. Pasă şi zi fii- lor lui Israil zicînd: "Eu - Domnul Dumnezeu, şi voiu scoate pre voi den silnecia eghipteani- lor şi voiu mîntui pre voi den robia lor şi voiuizbăvi pre voi întru braţ înalt şi judecatămare. Şi voiu lua Mie pre voi întru norod Mie; şi voiu fi voao Dumnezeu şi veţ cunoaştecum Eu - Domnul Dumnezeul vostru, Cela cev-au scos pre voi den pămîntul Eghipetului şidentru silnicii eghipteanilor, Şi voiu băga pre voi în pămîntul carele am întins mîna Measă-l dau pre dînsul lui Avraam şi Isaac şiIacov, şi-l voiu da pre dînsul întru sorţi. Eu -Domnul". Şi grăi Moisi aşa fiilor lu Israil; si nu ascultară pre Moisi, de micşorarea sufletu-lui şi de faptele ceale greale. Şi zise Domnulcătră Moisi zicînd: "Întră, grăiaşte cătră Fa- rao, împăratul Eghipetului, pentru ca să trimiţăpre fiii lu Israil den pămîntul lui". Şi grăi Moi- <p 43>si înaintea Domnului, zicînd: " Iată, fiii lu Israilnu m-au ascultat pre mine, şi cum mă vaasculta Farao? Şi eu fără cuvînt sînt". Şizise Domnul cătră Moisi şi Aaron şi le poruncica să între cătră Farao, împăratul Eghipetu-lui, ca să scoaţă pre fiii lui Israil den pămîntulEghipetului. Şi aceştea-s începătorii case-lor neamurilor lor, fiii lui Ruvim, celui dentîiunăscut al lui Israil: Enoh şi Falus, Asron şiHarmi. Aceasta e rudenia lui Ruvim. Şi fiiilui Semeon: Iemuil şi Iamin, şi Aod, şi Iahin, şi Saar, şi Saul, cel de la Finisa. Aceastea-srudeniile fiilor lui Semeon. Şi aceastea-snumele fiilor lui Levi, dupe rudeniile lor:Gherson, Caath şi Merari. Şi anii vieţii luiLevi, 137. Şi aceştea-s fiii lui Gherson:Loveni şi Semei, casele moşiii lor. Şi fiii luiCaath: Amvram, şi Isaar, şi Hevrom, şi Oziil.Şi anii viet, ii lui Caath, 130 de ani. Şi fiii luiMerari: Mooli şi Omusi. Aceastea-s caseleseminţiei lui Levi, dupe rudeniile lor. Şiluo Amvram pre Iohaveth, fata fratelui tătîni-său, lui fămeaie; şi născu lui pre Aaron şi preMoisi, şi pre Mariam, sora lor. Şi anii vieţii luiAmvram, 137 de ani. Şi feciorii lui Isaar:Core, şi Iafec, şi Zehri. Şi feciorii lui Oziil:Misail, şi Elisafan, şi Segri. Şi luo Aaronpre Elisaveth, fata lui Aminadav, sora luiNaason, lui fămeaie; şi născu lui pre Nadav, şiAviud, şi pre Eleazar, şi pre Ithamar. Şi fiiilui Core: Asir şi Elcana, şi Aviasar. Aceas- tea-s naşterile lui Core. Şi Eleazar al luiAaron au luat, den featele lui Futiil, luifămeaie; şi născu lui pre Finees. Aceastea-sîncepăturile seminţiei leviţilor, după naştirilelor. Aceştea-s Aaron şi Moisi, cărora ziseDumnezeu lor să scoaţă pre fiii lui Israil denEghipet, cu putearea lor. Aceştea sînt ceaiace grăiia cătră Farao, împăratul Eghipetului, ca să scoaţă pre fiii lui Israil den Eghipet;acesta - Aaron, şi Moisi. Întru care zi grăiDomnul lui Moisi în pămîntul Eghipetului, Şi grăi Domnul cătră Moisi zicînd: " Eu -Domnul! Grăiaşte cătră Farao, împăratulEghipetului, cîte Eu zic cătră tine". Şi ziseMoisi înaintea Domnului: " Iată, eu amorţit lagrai sînt, şi cum mă va auzi pre mine Farao?"<Cap VII>Şi zise Domnul cătră Moisi zicînd: " Iată, Eu te-am dat pre tine dumnezeu lui Fa- rao, şi Aaron, fratele tău, îţ va fi ţie pro- roc. Şi tu vei grăi lui toate cîte porun- cescu ţie, şi Aaron, fratele tău, va grăicătră Farao, ca să trimiţă pre fiii lui Israil den pă-mîntul lui. Şi Eu voiu întări inema lui Faraoşi voiu înmulţi seamnele Meale şi ciudea- sele în pămîntul Eghipetului. Şi nu va asculta pre voi Farao, şi voiu pune mîna Meapre Eghipet şi voiu scoate cu putearea Meanorodul Mieu, pre fiii lui Israil, den pămîntulEghipetului, cu izbîndire mare. Şi vor cunoaşte toţ eghipteanii că Eu sînt Domnul, întenzînd mîna Mea pre Eghipet, şi voiuscoate pre fiii lui Israil den mijlocul lor". Şi făcu Moisi şi Aaron dupre cum le porunci lorDomnul. Şi Moisi era de 80 de ani şi Aaron de 80 şi 3 de ani cînd au grăit cătrăFarao. Şi zise Domnul cătră Moisi şi Aaron zicînd: " Şi de va grăi cătră voi Farao, zicînd: "Daţi-ne noao semnu au minune!", şi vei zice lui Aaron, fratelui tău: "Ia toiagul şi-laruncă pre dînsul pre pămîntu, înaintea luiFarao şi înaintea slugilor lui, şi va fibălaur". Şi întră Moisi şi Aaron înaintea lui Farao şi a slugilor lui şi făcură aşa, în cechip le-au poruncit lor Domnul. Şi aruncăAaron toiagul lui înaintea lui Farao şi a slugi-lor lui şi să făcu bălaur. Şi chemă Farao pre înţilepţii Eghipetului şi pre vrăjîtori, şi făcurăşi vrăjîtorii eghipteanilor cu vrăjîle lor în- tr-acestaş chip. Şi aruncară fiştecarele toia- gul lui, şi să făcură bălauri. Şi înghiţi toiagullui Aaron toiagile lor. Şi să întări inema lui Farao şi nu-i ascultă pre dînşii, dupre cumle-au grăit lor Domnul. Şi zise Domnul cătră Moisi: " Să îngreuie inema lui Farao, casă nu tremiţă norodul. Pasă cătră Farao dimineaţă, iată, el iase la apă, şi-l vei întim- pina pre ţărmurile rîului şi toiagul ce se-auîntorsu în şarpe vei lua în mîna ta. Şi vei zice cătră el: "Domnul Dumnezăul ovreailorm-au trimis cătră tine, zicînd: , Trimite-Mnorodul Mieu ca să slujască Mie în pustie!", şiiată, n-ai ascultat pînă într-atîta". Şi acum, aşa zice Domnul: "Întru aceasta vei cunoaştecum Eu - Domnul: iată, Eu bat cu toiagul celden mîna Mea pre ape ce iaste în rîu, şi să vapremeni în sînge. Şi peştii ce sînt în apă vor muri şi să va împuţi rîul şi nu vor puteaeghipteanii să bea apă den rîu' ". Şi zise Domnul cătră Moisi: " Zi lui Aaron, frateluitău: "Ia toiagul în mîna ta şi întinde mîna tapre apele Eghipetului, şi pre rîurile lor, şi preiazurile lor, şi pre mocioriţile lor, şi pre toatăapa lor adunată. Şi va fi sînge în tot pămîntulEghipetului, întru leamne şi în pietri". Şi făcură aşa Moisi şi Aaron, dupre cum le-au po- runcit lor Dumnezău. Şi rădicînd Aaron toia-gul lui, lovi apa ce era în rîu, înaintea lui Farao şiînaintea slugilor lui, şi premeni toată ape den rîuîn sînge. ŞI peştii den rîu au murit, şi să împuţi rîul, şi nu putea eghipteanii să bea apă denrîu, şi era sîngele în tot pămîntul Eghipetului.<p 44>Şi făcură aşa şi vrăjîtorii eghipteanilor cu vră-jîle lor. Şi să întări inema lui Farao şi nuascultă pre dînşii, dupre cum ziseDomnul.Şi întorcîndu-se Farao, au întrat în casa lui şinu băgă în mintea lui nici de aceasta. Şisăpară toţ eghipteanii pe împrejurul rîului casă bea apă, şi nu putea să bea apă den rîu.Şi să pliniră 7 zile dupe ce lovi Domnul rîul.<Cap VIII>Şi zise Domnul cătră Moisi: " Întrăcătră Farao şi vei zice cătră el:Aceastea zice Domnul: "Tremite-Mnorodul Mieu pentru ca să să închineMie. Iară de nu vei vrea tu să-l tri- miţ pre dînsul, iată, Eu lovescu toate hotarăletale cu broaşte. Şi va vărsa rîul broaşte şi, suindu-se broaştele, vor întra în casele tale, şiîn cămările aşternuturilor tale, şi pre paturiletale, şi în casele slugilor tale şi ale noroduluitău, şi în aluaturile tale, şi în cuptoareletale; Şi pre tine, şi pre norodul tău, şi preslugile tale se vor sui broaştele' ". Şi ziseDomnul cătră Moisi: " Zi lui Aaron, frateluitău: Întinde cu mîna ta toiagul pre rîuri, şi preiazuri, şi pre moceriţe, şi scoate broaştele prepămîntul Eghipetului' ". Şi întinse Aaronmîna pre apele Eghipetului şi scoase broaş- tele pre pămîntul Eghipetului şi să sui broascaşi acoperi tot pămîntul Eghipetului. Şi făcurăaşa şi vrăjitorii Eghipetului cu vrăjile lor şiscoaseră broaştele pre pămîntul Eghipetu- lui. Şi chemă Farao pre Moisi şi pre Aaronşi zise: " Rugaţi-vă pentru mine cătră Domnulşi să ia broaştele de la mine şi de la norodulmieu, şi voiu trimite norodul şi vor jîrtviDomnului". Şi zise Moisi cătră Farao:"Făgăduiaşte cătră mine, cînd mă voiu rugapentru tine şi pentru slugile tale şi pentrunorodul tău, ca să piarză broaştele de la tine şide la norodul tău şi den casele voastre, fărănumai în rîu vor rămînea". Şi el zise:"Mîine". Şi zise: " După cum ai zis, pentru casă vezi cum nu iaste altul afară den Dom- nul. Şi se vor rîdica broaştele de la tine, şiden casele voastre, şi den curţi, şi den slugiletale, şi den norodul tău, fără numai în rîu vorrămînea". Şi ieşi Moisi şi Aaron de laFarao şi strigă Moisi cătră Domnul pentruporunca broaştelor, după cum făgădui Farao.Şi făcu Domnul după cum zise Moisi şi murirăbroaştele den case, şi den curţi, şi denţarine. Şi le adunară clai - clai, şi să împuţipămîntul. Şi văzînd Farao cum s-au făcutrăsuflare, se îngreuie inema lui şi nu ascultă preei dupre cum au grăit Domnul. Şi zise Dom- nul cătră Moisi: " Zi lui Aaron: "Întinde cu mînatoiagul tău şi loveaşte ţărina pămîntului, şi vor fimuşîţe întru oameni şi întru dobitoace, şi preFarao, şi pre casele lui, şi pre slugile lui; şi întoată ţărîna pămîntului se făcură muşîţele, întot pămîntul Eghipetului". Şi întinse Aaron cu mîna toiagul şi lovi ţărîna pămîntului şi săfăcură muşîţile întru oameni şi întru dobi-toace, şi în toată ţărîna pămîntului s-au făcutmuşîţile, în tot pămîntul Eghipetului. Şi făcură aşa şi vrăjitorii cu vrăjile lor, ca săscoată muşîţa, şi nu putură. Şi să făcură muşî-ţile întru oameni şi întru dobitoace. Şi ziseră vrăjitorii cătră Farao: " Deaget al luiDumnezău iaste acesta". Şi să întări inima luiFarao şi n-au ascultat pre ei, după cum augrăit Domnul. Şi zise Domnul cătră Moisi: "Mînecă-te dimineaţa şi stăi înaintea luiFarao şi, iată, el va ieşi la apă. Şi vei zice cătrăel: "Aceasta zice Domnul: "Trimite-M norodulMieu, pentru ca să-M slujască în pus- tie. Iară de nu vei vrea să-M trimiţ norodul Mieu, iată, Eu voiu trimite preste tine, şipreste slugile tale, şi preste norodul tău, şipreste casele tale muscă cîinească, şi se vorîmplea casele eghipteanilor de muscă cîi- nească, şi pre pămîntul pre carele sînt preel. Şi voiu slăvi în ziua aceaea pămîntul Ghesem, pre carele norodul Mieu va sta preel, asupra căruia nu va fi acolo musca cîi- nească, pentru ca să vezi că Eu sînt Domnuldomnind tot pămîntul. Şi voiu da osebire întru mijlocul norodului Mieu şi întru mijloculnorodului tău şi pre mîine va fi semnul acestapre pămînt". Şi făcu Domnul aşa şi veni musca cea cîinească mulţime, în casele luiFarao, şi în casele slugilor lui, şi în tot pămîn- tul Eghipetului, şi să prăpădi pămîntul demusca cea cîinească. Şi chemă Farao pre Moisi şi pre Aaron, zicînd: " Mergînd, faceţjîrtvă Domnului Dumnezăului vostru înpămîntul acesta!" Şi zise Moisi: " Nu iaste putinţă a să face aşa, pentru că urîciuneleeghipteanilor să jîrtvuim Domnului Dumne- zăului nostru; că de vom jîrtvi urîciuneleeghipteanilor înaintea lor, cu pietre ne voromorî. Cale de trei zile vom mearge în pus-  tie şi vom jîrtvi Domnului Dumnezeuluinostru, dupre cum au zis noao". Şi zise Farao: " Eu voiu trimite pre voi şi veţi jîrtviDomnului Dumnezeului vostru în pustie, iarănu departe să vă întindeţi a mearge; ruga- ţi-vă dară pentru mine cătră Domnul". Şi zise Moisi: " Vezi, eu voiu ieşi de la tine şi măvoiu ruga cătră Domnul şi se va duce muscacea cîinească (de la Farao), şi de la slugile tale, şi de la norodul tău, mîine. Să nu mai adaogiîncă, Farao, a mai înşala, ca să nu trimiţinorodul să jîrtveasca Domnului!" Şi ieşi Moisi de la Farao şi să rugă cătră Dumnezeu.Şi făcu Domnul după cum zise Moisi şi ră- <p 45>dice musca cea cîinească de la Farao, şi de laslugile lui, şi de la norodul lui şi n-au rămasnice una. Şi îngreuie Farao inima lui şi învreamea aceasta, şi nu vru să trimiiă norodul.<Cap IX>Şi zise Domnul cătră Moisi: " Întrăcătră Farao şi vei zice lui: "Aceasteazice Domnul Dumnezeul ovreailor:"Trimite norodul Mieu, ca să slu- jască Mie. Iară de nu vei vrea să tri- miţi norodul Mieu, ce încă îl ţii pre el, Iată, mîna Domnului va fi pre dobitoacele taleceale den cîmpu, şi în cai, şi în trăgători, şi încămile, şi în boi, şi în oi, moarte marefoarte. Şi voiu slăvi Eu în vreamea aceaeaîn mijlocul dobitocului eghipteanilor şi în mijlocul dobitoacelor fiilor lui Israil, şi nu vormuri den toate dobitoacele fiilor lui Israil, graitŞeT*". Şi deade Dumnezeu soroc, zicînd:"Pre mîine va face Domnul cuvîntul acestapre pămînt". Şi făcu Domnul cuvîntulacesta a doo zi şi muriră toate dobitoaceleeghipteanilor, iară den dobitoacele fiilor luiIsrail n-au murit nice una. Şi văzînd Faraocum n-au murit den dobitoacele fiilor lui Israilnice una, s-au îngreuiat inema lui Farao, şi nutrimise norodul. Şi zise Domnul cătrăMoisi şi Aaron zicînd: " Luaţ voi pline mînilede spuză de cuptoriu şi prisare Moisi spreceriu înaintea lui Farao şi înaintea slugilorlui. Şi să să facă prah peste tot pămîntulEghipetului şi vor fi pre oameni şi pre dobi- toace rane, băşici fierbînd, întru oameni şiîntru dobitoace, şi în tot pămîntul Eghipetu- lui". Şi luară spuza cuptoriului înaintea luiFarao şi prisară pre dînsa Moisi în ceriu şi săfăcură rane, băşici fierbînd, întru oameni şiîntru dobitoace. Şi nu putea vrăjitorii săstea înaintea lui Moisi pentru rane, pentru căsă făcură ranile şi întru vrăjitori, şi în totpămîntul Eghipetului. Şi întări Domnulinima lui Farao şi nu ascultă pre dînşii dupăcum porunci Domnul lui Moisi. Şi ziseDomnul cătră Moisi: " Mînecă dimineaţă şistăi înaintea lui Farao şi vei zice cătră el:"Aceastea zice Domnul Dumnezăul ovreailor:"Tremite norodul Mieu, pentru ca să slujascăMie, Pentru că în vreamea aceasta Eu voiutremite toate timpinările Meale în inema ta, şislugilor tale, şi norodului tău, pentru ca săvezi că nu iaste altul ca Mine în tot pămîn- tul. Că acum, trimiţînd mîna Mea, voiu lovipre tine şi pre norodul tău cu moarte, şi te veifărîma de pre pămînt. Şi pentru aceaea te-aicruţat pînă acum, ca să arăt întru tine vîrtuteaMea şi pentru ca să să vestească numele Mieu întot pămîntul. Deci încă tu vei face norodulMieu, ca să nu tremiţ pre dînşii? Iată, Euvoiu ploua în ceasul acesta mîine piatră foartemultă, care într-acestaş chip nu se-au făcut înEghipet den ziua ce s-au zidit pînă în ziuaaceasta. Acum dară, grăbeaşte să-ţi aduni dobitoacele şi cîte-ţ sînt ţie pre cîmpu, pentrucă toţ oamenii şi dobitoacele cîte se vor afla încîmpi şi nu vor întra în casă şi va cădea predînsele piatra, vor muri". Cela ce să temea de cuvîntul Domnului den slugile lui Faraoş-au adunat dobitocul lui pren case, Iară cine n-au luat aminte cu cugetul la cuvîntulDomnului au lăsat dobitoacele în cîmpi. Şi zise Domnul cătră Moisi: " Întinde mîna ta înceriu şi va fi piatră pre tot pămîntul Eghipetu- lui: pre oameni, şi pre dobitoace, şi pre toatăiarba ce iaste pre pămînt". Şi întinse Moisi mîna în ceriu şi Domnul deade glasuri, şipiatră, şi cura foc pe pămînt; şi ploo Domnulpiatră preste tot pămîntul Eghipetului. Şi era piatra, şi focul văpăind întru piatră, şipiatra era multă foarte - foarte, carea caaceasta nu s-au făcut la Eghipet de cînd s-aufăcut pre el limbă. Şi lovi piatra în tot pămîntul Eghipetului, den om pînă în dobitoc, şi toată iarba cea den cîmpu au lovit piatra, şitoate leamnile de pren cîmpi le-au sfărîmat.Fără numai în pămîntul Ghesem, unde era fiii lui Israil, nu s-au făcut piatră. Şi trimiţînd Farao, au chemat pre Moisi şi pre Aaron şi lezise lor: " Greşiiu acum, Domnul iaste derept, iară eu şi norodul mieu, fără de leage. Ru- gaţi-vă dară cătră Domnul pentru mine, şi săsă potolească a să face glasurile lui Dumne- zeu, şi piatră, şi foc pre pămînt, şi voiu trimitepre voi şi nu veţi mai adaoge a rămînea". Şi zise lui Moisi: " Deca voiu ieşi den cetate, voiuînălţa mînile meale cătră Domnul la ceriu, şiglasurile se vor potoli, şi piatra, şi ploaia încănu va mai fi, ca să cunoşti cum al Domnului epămîntul, şi tu, şi slugile tale. Ştiu cum încă nu v-aţi spămîntat de Domnul". Şi inul şi orzul s-au stricat, pentru că orzul era apro- piat şi inul cu sămînţă. Iară grîul şi ovăsul nu s-au stricat, pentru că era tîrzie. Şi ieşi Moisi de la Farao afară den cetate şi au înălţatmînile lui cătră Domnul, şi glasurile s-aupotolit, şi piatra şi ploaia n-au mai picat prepămînt. Şi văzînd Farao cum s-au potolit ploaia şi piatra şi glasurile, adaosă încă agreşi, şi-ş îngreuia inima lui şi aslugilor lui. Şi să întări ini- ma lui şi a slugilor lui şi nutrimise pre fiii lui Israil, după cum au grăitDomnul luiMoisi.<Cap X><p 46>Şi zise Domnul cătră Moisi zicînd:"Întră cătră Farao, pentru că Eu amîngreuiat inima lui şi a slugilor lui, capre rînd să vie seamnele aceastea preei, Pentru ca să povestiţi în ure- chile fiilor voştri şi ale feciorilor fiilor voştricîte am batjocorit eghipteanilor, şi seamneleMeale care am făcut întru ei, şi veţi cunoaştecum Eu sînt Domnul". Şi întră Moisi şiAaron înaintea lui Farao şi ziseră lui:" Aceasta zice Domnul Dumnezeul ovreailor:"Pînă cînd nu vei să te ruşinezi de Mine? Tri- mite norodul Mieu, pentru ca să-M slujascăMie. Iară de nu vei vrea să trimiţi norodulMieu, iată, Eu voiu aduce, în ceasul acestamîine, lăcustă multă pre toate hotarăletale, Şi va acoperi faţa pămîntului, şi nu veiputea să vezi pămîntul, şi va mînca toată pri- soseala ce au rămas, care au lăsat voao piatra, şi va mînca tot lemnul ce creaşte voao prepămînt, Şi să vor umplea casele tale, şicasele slugilor tale, şi toate casele în totpămîntul Eghipetului, care niceodineoară auvăzut părinţii tăi, nice strămoşii lor, dentrucare zi s-au făcut pre pămînt, pînă în ziuade astăzi' ". Şi abătîndu-se Moisi, ieşi de la Farao. Şi ziseră slugile lui Farao cătră el:" Pînă cînd va fi noao această pacoste? Trimiteoamenii ca să jărtvească Domnului Dumne- zeului lor! Au vei să ştii că au perit Eghipe- tul?" Şi întoarseră pre Moisi şi pre Aaroncătră Farao şi zise lor Farao: " Meargeţi şislujiţi Domnului Dumnezeului vostru. Darăcarei şi cine sînt ceia ce mergu?" Şi ziseMoisi: " Cu tinerii noştri şi cu bătrînii vommearge, cu feciorii şi cu featele, şi oile, şi boiinoştri, pentru că iaste praznicul DomnuluiDumnezăului nostru". Şi zise Farao cătrăei: " Fie aşa, Dumnezău cu voi! Cum voiu tri- mite pre voi, au doară şi marfa voastră? Cău- taţ, pentru că ficleşug iaste înaintea voastră!Nu aşa, ce meargă bărbaţii, şi slujîţ lui Dum- nezău, pentru că aceasta voi cercaţ". Şi scoa- seră pre ei de la faţa lui Farao. Şi ziseDomnul cătră Moisi: " Întinde-ţ mîna ta prepămîntul Eghipetului şi să se suie lăcusta prepămînt şi va mînca toată iarba pămîntului, şitoată roada leamnelor, ce-au lăsat piatra".Şi rîdică Moisi toiagul spre ceriu, şi Domnuladuse vînt austru pre pămînt toată ziuaaceaea şi toată noaptea; dimineaţa să făcu, vîntul austrul puse înlăuntru lăcusta Şi oaduse pre dînsa preste tot pămîntul Eghipe- tului, şi să aşăză preste toate hotarale Eghipe- tului, multă foarte; mai nainte de dînsa nus-au făcut lăcustă ca aceasta şi după aceastanu va fi aşa. Şi acoperi faţa pămîntului, şi săstrică pămîntul; şi mîncă toată iarba pămîntuluişi toată roada leamnelor, care au rămas depiatră; n-au rămas vearde nemica întruleamne şi în toata iarba cîmpului, în totpămîntul Eghipetului. Şi grăbi Farao achiema pre Moisi şi pre Aaron, zicînd: "Gre- şit-am înaintea Domnului Dumnezăuluivostru, şi voao. Priimiţ dară încă acum gre- şala mea şi vă rugaţ cătră Domnul Dumnezăulvostru şi rîdice moartea aceasta de premine". Şi ieşi Moisi de la Farao şi să rugăDomnului. Şi premeni Domnul de la marevînt vîrtos şi rîdică lăcustele şi le puse predînsele în Marea Roşie, şi n-au rămas nice olăcustă în tot pămîntul Eghipetului. Şiîntări Domnul inima lui Farao şi nu trimisepre fiii lui Israil. Şi zise Domnul cătrăMoisi: " Întinde mîna ta la ceriu şi să să facăîntunearec pre pămîntul Eghipetului, întu- nearec pipăit". Şi întinse Moisi mîna lui laceriu şi să făcu întunearec negura ceaţa pretot pămîntul Eghipetului 3 zile. Şi nu văzunimeni pre frate-său şi nu să sculă nimeni denpămîntul lui 3 zile, iară la toţi fiii lui Israillumină era întru toate cîte le trebuia. Şichemă Farao pre Moisi şi pre Aaron, zicîndu:" Meargeţ, slujîţ Domnului Dumnezăuluivostru! Afară den oi şi den boi veţ lăsa; şimarfa voastră meargă cu voi". Şi ziseMoisi: " Ba, ce încă şi tu să dai noao jîrtve şiardere-de-tot, care vom face Domnului Dum- nezăului nostru. Şi dobitoacele noastre vor mearge cu noi şi nu vom lăsa unghe, pentru cădentr-însele vom lua, să slujîm DomnuluiDumnezăului nostru; că noi nu ştim ce vomsluji Domnului Dumnezăului nostru, pînăvom mearge noi acolo". Şi întări Domnul inima lui Farao şi nu vru să-i trimiţă pre dînşii.Şi zise Farao: " Pasă de la mine! Socoteaşte-te pre tine încă a mai adaoge să vezi faţa mea, căîn ce zi te vei ivi mie, vei muri". Şi zise Moisi: "Precum ai zis, nu mă voiu mai ivi ţie în faţă". <Cap XI>Şi zise Domnul cătră Moisi: " Încă o rană voiu aduce eu pre Farao şi preEghipet, şi dupre aceaea va trimitepre voi de aicea. Şi cînd va trimite prevoi, cu toată scoaterea va scoate prevoi. Grăiaşte dară pre ascunsu în urechile norodului şi ceară fieştecarele de la vecinu-şşi fămeaia de la vecina ei vase de aur şi deargint şi îmbrăcăminte". Şi Domnul deade harul norodului Său naintea eghipteanilor şile împrumutară lor. Şi omul Moisi mare săfăcu foarte înaintea eghipteanilor, şi înaintealui Farao, şi înaintea slugilor lui, şi în ochiia tot norodul. Şi zise Moisi: " Aceastea zice Domnul: "Pre la miazănoapte voiuîntra Eu în mijlocul Eghipetului, Şi va muri tot cel dentîiu născut în pămîntul Eghipe- tului, den cel dentîiu născut al  lui Fa- <p 47>rao carele şade pre scaun pînă la cel dentîiunăscut al slujnecii cei de lîngă moară şi pînă lacel dentîiu născut a tot dobitocul. Şi va fistrigare mare pren tot pămîntul Eghipetului, care ca aceasta nu se-au mai făcut şi caaceasta încă nu se va mai adaoge. Iară întrutoţ fiii lui Israil nu va chelălăi cîine cu limbalui, de la om pînă la dobitoc, pentru ca să vezică te va proslăvi Domnul în mijlocul eghiptea- nilor şi în mijlocul fiilor lui Israil'. Şi vorstriga toţ copiii aceştea cătră mine şi să vorînchina mie, zicînd: "Ieşi tu şi tot norodul tăucăruia tu povăţuieşti" şi dupe aceaea voiuieşi". Şi ieşi Moisi de la Farao cu mînie. Şizise Domnul cătră Moisi: " Nu va asculta prevoi Farao, ca să înmulţescu seamnele Mealeşi minunele Meale în pămîntul Eghipetului".Şi Moisi şi Aaron făcură seamnele şi minunileaceastea toate înaintea lui Farao. Şi întăriDumnezău inema lui Farao şi nu vru să tre- miţă pre fiiii lui Israil den pămîntul Eghipetului.<Cap XII>Şi zise Domnul cătră Moisi şi Aaron, înpămîntul Eghipetului, zicînd: " Lunaaceasta - voao începătură de luni, întîiu iaste voao întru lunile anu- lui. Grăiaşte cătră toată adunareafiilor lui Israil, zicînd: "Întru a zeacea luniiaceştiia, să-ş ia cineş oaia, dupe casele rude-niii, de casă oaie. Iară de vor fi puţini întrucasă, ca să nu fie destui la o oaie, să iaîmpreună cu dînsul pre vecin, pe aproapelelui, dupe numărul sufletelor, fieştecarele cît îiva fi destul lui, să va număra împreună laoaie. Oaie deplin, parte bărbătească, fărăprihană, de un an, să fie voao; den miei şi deniezi veţ lua. Şi va fi voao păzîtă pînă în 14 alunii aceştiia şi vor junghea pre el toată mulţi- mea adunării fiilor lui Israil, cătră seară. Şivor lua den sînge şi vor pune la cei doi stîlpi aiuşii şi la prag, pre la casa întru carele vormînca pre el întru dînşii. Şi vor mînca căr- nurile în noaptea aceasta, friptă la foc, şiazime cu păpădie vor mînca. Nu veţ mîncapre el crud, nice fiertu în apă, ce friptu la foc, capul cu picioarele şi cu maţile. Nu varămînea dentr-însul pînă dimineaţa, şi os nuveţ fărîma de la el; şi ceale ce vor rămîneadentr-însul pînă dimineaţa, cu foc să le ardeţ.Şi aşa veţ mînca pre dînsul: mijlocile voastreîncinse, şi cizmele voastre în picioarelevoastre, şi toiagele voastre în mîinele voastre;şi veţ mînca pre dînsul degrabă, Pasha iaste, aDomnului. Şi voiu treace în pămîntul Eghi- petului în noaptea aceasta şi voiu omorî totîntîi născutul în pămîntul Eghipetului, den ompînă în dobitocu, şi în tot dumnezăii eghiptea- nilor voiu face izbîndă. Eu - Domnul. Şi vafi sîngele voao întru semnu pre casă în careleveţ fi voi acolo, şi voiu vedea sîngele şi voiuacoperi pre voi şi nu va fi întru voi rană ca săvă surpaţ, cînd voiu lovi în pămîntul Eghipe- tului. Şi va fi ziua aceasta voao pomenire şi veţ prăznui pre dînsa praznic Domnului, întru semenţiile voastre. Leage veacinică veţprăznui pre dînsa. Şapte zile veţ mînca azime; şi den ziua dentîiu veţ piarde aluatulden casele voastre. Tot cine va mînca aluat, seva surpa sufletul acela den Israil, den ziuadentîiu pînă în ziua a şaptea. Şi ziua dentîiu se va chema sfîntă şi ziua a şaptea numităsfîntă va fi voao. Tot lucrul cu slujbă să nufaceţ într-însele, fără numai den cîte să vorface la tot sufletul, aceasta numai se va facevoao. Şi veţ păzi porunca aceasta, pentru că în ziua aceasta voiu scoate puteareavoastră den pămîntul Eghipetului şi veţ faceziua aceasta întru rudele voastre leage veaci- nică. Începînd în a 14 a lunii dentîiu, de cuseară, veţ mînca azeme, pînă la 21 ale lunii, pînă seara. Şapte zile aluat nu să va afla în casele voastre; tot cine va mînca cu aluat, sufletul acela să va surpa dentru adunarea fii- lor lui Israil, şi între venetici, şi-ntru moş- neani ai pămîntului. Tot dospitul să numîncaţ, ce în tot lăcaşul vostru să mîncaţ azi-me". Şi chemă Moisi toată bătrînimea luIsrail şi zise cătră dînşii: " Mergînd, luaţi-văvoao oi, dupe neamurile voastre, şi jungheaţPasha. Şi veţ lua munuchiu de isop şi, întingînd den sîngele de lîngă uşă, ungeţ peprag şi pre amîndoi stîlpii uşii den sîngelecare iaste lîngă uşă. Şi voi să nu ieşiţ fieşteca- rele den uşa casei lui pînă dimineaţa. Şi va treace Domnul să lovească pe eghipteani; şiva vedea sîngele pe pragu şi pre amîndoi stîl- pii uşei, şi va treace Domnul uşa şi nu va lăsapre cela ce piarde ca să între în casele voastresă lovească. Şi veţi păzi cuvîntul acesta leage veacinică, ţie şi fiilor tăi, pînă înveac. Iară de veţi întra în pămîntul carele va da voao Domnul dupe cum au grăit, păziţislujba aceasta. Şi va fi de vor zice cătră voi fiii voştri: "Ce iaste închinăciunea aceasta?"Şi veţ zice lor: "Jîrtvă Paştile aceastea Dom-  nului, cum au acoperit casele fiilor lui Izrail, înpămîntul Eghipetului, cînd au lovit pre eghip-teani, iară casele nostre le-au mîntuit". Şiplecîndu-se norodul, se-au închinat. Şi mergînd, au făcut fiii lui Israil după cum auporuncit Domnul lui Moisi şi lui Aaron, aşa aufăcut. Şi să făcu pre la miazănoapte şi Domnul lovi tot dentîiu-născutul în pămîntulEghipetului, de la cel dentîiu-născutul luiFarao ce şădea pre scaun, pînă la cel dentîiunăscut al roabei ceiia din groapă, şi tot dentîiu<p 48>născut de dobitocu. Şi să sculă Farao noap-tea, şi toate slugile lui, şi toţi eghipteanii, şi săfăcu strigare mare în tot pămîntul Eghipetu- lui, pentru că nu era casă întru carea nu eraîntr-însa morte. Şi chemă Farao pre Moisişi pre Aaron noaptea şi zise lor: " Sculaţi-vă şiieşiţi den norodul mieu! Şi voi şi fiii lui Israilmeargeţi şi slujiţi Domnului Dumnezeuluivostru după cum ziceţ. Şi oile şi boii voştriluîndu-i, meargeţi, şi mă blagosloviţi şi premine!" Şi grăbiia eghipteanii pre norod cugrabă, pentru ca să-i scoaţă pre dînşii denpămînt, că au zis că: " Toţi noi vom muri!"Şi luo norodul pielmul lor mai înainte de a săfrămînta aluoaturile lor, legate în hainele lorde-a umăr. Iară fiii lui Israil au făcut dupăcum au poruncit lor Moisi şi cerşură de laeghipteani vase de argint şi de aur şi îmbră- căminte. Şi Domnul au dat harul noroduluiSău înaintea eghipteanilor şi împrumutarăpre ei; şi jefuiră pre eghipteani. Şi să rădi-cară fiii lui Israil de la Ramesi la Sochoth la600 de mii pedestri bărbaţii, afară denunealte. Şi amestecătură multă s-au suitîmpreună cu ei, şi oi, şi boi, şi dobitoace multefoarte. Şi coapseră pielmul ce l-au scos denEghipet turte de azime în spuză, pentru că nus-au dospit, că i-au scos pre dînşii eghipteaniişi n-au putut să îngăduiască, nice de mîncareau făcut lor pre cale. Iară sălăşluirea fiilorlui Israil, ce-au lăcuit în pămîntul Eghipetuluişi în pămîntul lui Hanaan ei şi parinţii lor, ani430. Şi fu după 430 de ani, ieşi toată putea- rea Domnului den pămîntul Eghipetului.Noaptea strajă-înainte iaste Domnului, ca să-iscoaţă pre ei den pămîntul Eghipetului, Aceaea noapte; aceasta e strajă-înainteaDomnului, ca la toţi fiii lui Israil să fie, înrudele lor. Şi zise Domnul cătră Moisi şiAaron: " Aceasta e leagea Paştilor: tot streinulde neam nu va mînca den eale. Şi tot robulcuiva au pre argint cumpărat îl vei obrezuipre el, şi atuncea va mînca den eale. Streinşi năimit nu va mînca den eale. Într-o casăsă va mînca; nu se va lăsa den cărnuri predimineaţă; să nu scoateţi den casă den cărnuriafară şi os nu veţi sfărîma dentr-însa.Toată adunarea fiilor lui Israil va face aceasta.Iară de va veni la voi cineva nemearnic şi vaface Paştele Domnului, îi vei obrezui toatăpartea bărbătească şi atuncea va veni să facăpre dînsele, şi va fi ca şi cel de pămînt moş- nean; tot neobrezaitul nu va mînca den eale.O leage va fi celui de loc şi celui ce se va apro- pie, nemearnecului, lîngă voi". Şi făcurăfiii lui Israil după cum au poruncit Domnul luiMoisi şi lui Aaron, aşa au făcut. Şi fuîn ziua aceaea, scoase Domnul pre fiii luiIsrail den pămîntul Eghipetului, cu putearealor împreună.<CAP XIII>Şi zise Domnul cătră Moisi, zicînd: " Sfinţeaşte-M tot dentîi născutul ces-au făcut dentîiu şi deşchizînd totzgăul întru fiii lui Israil, den om pînăîn dobitoc, pentru că al Mieu iaste".Şi zise Moisi cătră norod: " Pomeniţi ziuaaceasta întru carea aţi ieşit den pămîntulEghipetului, den casa robiii, pentru că în mînătare v-au scos Domnul pre voi de aicea. Şi nusă vă mînca aluat; Pentru că astăzi ieşiţi voi, în luna dentîiu. Şi va fi de te va băga Dom- nul Dumnezăul tău la pămîntul hananeilor, şiheteilor, şi amoreilor, şi eveilor, şi evuseilor, şi ghergheseilor, şi ferezeilor, carele au juratpărinţilor tăi să dea ţie pămînt ce cură lapte şimiare, şi vei face slujba aceasta în lunaaceasta. Şase zile veţi mînca azime, iară a şaptea zi - praznec Domnului. Azime veţmînca, ceale 7 zile; nu ţi se va ivi ţie dospit, nice va fi ţie aluat, în toate hotarăletale. Vei povesti feciorului tău în ziuaaceaea, zicînd: " Pentru aceaea ce au făcutDomnul Dumnezăul mieu, cînd ieşiiam de laEghipet". Şi va fi semnu ţie pre mîna ta şi pomenire înaintea ochilor tăi, pentru ca să săfacă leagea Domnului în rostul tău, că cu mînătare se-au scos pre tine Domnul den Eghipet.Şi păziţ leagea aceasta, dupre vremile ceasu-  rilor, den zile în zile. Şi va fi dupre ce te va băga pre tine Domnul Dumnezăul tău la pă- mîntul hananeilor, în ce chip Se-au juratpărinţilor tăi, şi va da ţie pre dînsul, şi veiosebi tot ce deşchide zgăul, den partea bărbă- tească, Domnului. Tot ce deşchide zgăul den cirezi sau întru dobitoacele tale, cîte săvor face ţie, ceale de parte bărbătească, le veisfinţi pre eale Domnului. Tot ce deşchide zgăul măgariului, să-l schimbi pre oaie; şi denu-l vei schimba, vei izbăvi pre el. Şi tot den- tîiu născutul omului, den fiii tăi, vei mîntui.Iară de te va întreba feciorul tău, după aceasta, zicînd: "Ce iaste aceasta?", vei zice luică: "Cu mînă tare ne-au scos Domnul pre noiden pămîntul Eghipetului, den casa robiii.Şi cînd ne sîlnici Farao să tremiţă pre noi, ucise tot dentîiu născutul în pămîntul Eghipe- tului, den cel dentîiu născut al oamenilor pînăîn cel dentîiu născut al dobitoacilor, pentruaceaea eu jărtvescu Domnului tot ce deşchidezgăul, ceale ce sînt parte bărbătească, Domnu- lui, şi tot dentiiu născutul fiiilor miei voiu izbăvi.Şi va fi întru semnu pre mîna ta şi nemişcat nain- tea ochilor tăi, pentru că în mînă tare te-au scosDomnul den Eghipet' ". Şi după ce au trimis Farao norodul, nu-i povăţui pre dînsii Dum- <p 49>nezău calea pămîntului Filistiim, că aproapeera, pentru că zise Dumnezău: " Cîndai să nusă căiască norodul, văzînd războiu, şi să vaîntoarce la Eghipet". Şi încunjură Dumne- zău norodul calea cea de la pustie la MareaRoşie. Şi a cincea rudă să suiră fiii lui Israilden pămîntul Eghipetului. Şi luo Moisioasele lui Iosif cu dînsul, pentru că cu jură- mînt au jurat Iosif pre fiii lui Israil, zicînd: "Cusocotinţă va socoti Domnul pre voi şi veţ luaîmpreună cu voi oasele-m de aicea împreunăcu voi". Şi rîdicîndu-se fiii lui Israil de laSochoth, să tăbărîră la Othom, lîngăpustie. Iară Dumnezău povăţuia pre dînşii, ziua în stîlpu de noor, să le arate lor calea, iarănoaptea în stîlpu de foc. A le lumina lor nulipsi stîlpul noorului ziua şi stîlpul foculuinoaptea, înaintea a tot norodul.<CAP XIV>Şi grăi Domnul cătră Moisi, zicînd:"Grăiaşte fiilor lui Israil şi, întorcîn- du-se, să se tăbărască în preajma cur-  ţii, între Magdal şi între mare, Denpreajma Veelsipfon; înaintea lor veităbărî pre mare. Şi va zice Farao noroduluisău, pentru fiii lui Israil, cum: "Să rătăcescuaceştea pre pămînt, pentru că i-au închis preei pustiiul". Iară Eu voiu întări inima luiFarao şi va goni denapoia lor. Şi Mă voiuproslăvi întru Farao şi în toată oastea lui, şivor cunoaşte toţi eghipteanii că Eu sînt Dom- nul". Şi făcură aşa. Şi să spuse împăratuluieghipteanilor că au fugit norodul. Şi săîntoarse inima lui Farao şi a slugilor lui prenorod. Şi ziseră: " Ce am făcut aceasta, trimi- ţînd pre fiii lui Israil, ca să nu slujascănoao?" Şi înhămă Farao carăle lui, şi totnorodul î1 duse împreună cu dînsul, Şiluînd 600 de cară alease, şi toată călărimeaeghipteanilor, şi căpetenii preste toţi. Şiîntări Domnul inima lui Farao, împăratulEghipetului, şi goniră denapoia fiilor luiIsrail; iară fiii lui Israil mergea cu mînănaltă. Şi goniră eghipteanii denapoia lor şiaflară pre dînşii tăbărîţ lîngă mare, şi toatăcălărimea, şi carăle lui Farao, şi călăreţii, şioastea lui, în preajma curţii, împotriva Veel- sipfonului. Şi Farao să apropie, şi căutîndufiii lui Israil cu ochii, văzură şi, iată, eghiptea- nii au tăbărît denapoia lor; şi să spămîntarăfoarte. Şi strigară fiii lui Israil cătră Dom- nul. Şi ziseră cătră Moisi: " Pentru căce nuera mormînturi în Eghipet ne-ai scos pre noisă ne omoară în pustie? Ce ne-ai făcut aceastanoao, scoţindu-ne de la Eghipet pe noi? Nuera acesta cuvîntul ce am grăit cătră tine, zicînd: "'Lasă pre noi ca să slujîm eghipteani- lor!" ? Pentru că mai bine era noao să slujimeghipteanilor, decît să murim în pustia aceasta".Şi zise Moisi cătră norod: " Îndrăzniţ, staţ şi priviţi mîntuirea cea de la Dumnezău, careava face voao astăzi, pentru că, în ce chip aţvăzut pre eghipteani astăzi, nu veţ adaoge amai vedea pre ei în vreame de veac. Dom-  nul Se va bate pentru voi, şi voi veţ tăcea".Şi zise Domnul cătră Moisi: " Ce strigi cătră Mine? Grăiaşte fiilorlui Israil şi să înhame, Şi tu ia toiagul tău şi întinde mîna ta pre mare şi o spintecă pre dînsa şi să între fiii lui Israilîn mijlocul mării, ca pre uscat. Şi iată, Eu voiu întări inima lui Farao şi a tuturor eghip- teanilor şi vor întra denapoia lor. Şi Mă voiuproslăvi în Farao, şi în toată oastea lui, şiîntru cară, şi întru caii lui. Şi vor cunoaşte toţi eghipteanii cum Eu sînt Domnul, proslă- vindu-Mă în Farao, şi întru carăle şi caiilui". Şi să rîdică îngerul lui Dumnezău, ce mergea naintea taberii fiilor lui Israil, şimearse denapoi; şi să rîdică şi stîlpul nooruluiden faţa lor şi stătu denapoia lor. Şi întră între mijlocul taberei eghipteanilor şi întremijlocul taberii fiilor lui Israil; şi să făcu întu- nearec şi negură, şi veni noaptea, şi nu săîmpreunară unii cu alţii toată noaptea. Şi întinse Moisi mîna pre mare şi aduse Dum- nezău marea cu vînt den austru sîlnic toatănoaptea şi făcu marea uscat, şi să spintecăapa. Şi întrară fiii lui Izrail în mijlocul marii pre uscat, şi ape ei - păreate de-a direapta şipăreate de-a stînga. Şi-i goniră eghiptea-  nii, şi întrară dupe dînşii toată călărimea luiFarao, şi carăle, şi călăreţii, pre mijloculmării. Şi să făcu întru streaja cea de mîne-  cat, şi căută Domnul spre tabăra eghipteani-lor în stîlpu de foc şi de nor, şi scutură tabăralor. Şi împiedecă osiile carălor lor şi adu- cea pre dînşii cu silă. Şi ziseră eghipteanii:"Să fugim de faţa lui Israil, pentru că DomnulSă bate pentru ei cu eghipteanii". Şi zise Domnul cătră Moisi: " Întinde mîna ta premare, şi să se aşaze ape şi să acopere preeghipteani, şi preste cară şi peste călăreţ".Şi întinse Moisi mîna spre mare şi să aşăză ape de cătră zio la loc, iară eghipteanii fugirăsupt apă şi scutură Domnul pre eghipteani înmijlocul mării. Şi întorcîndu-se ape, au acoperit carăle, şi călăreţii, şi toată putearealui Farao, pre ceia ce mergea dendărătul lor lamare, şi nu rămaseră dentr-înşii nice unul.Iară fiii lui Israil au mers pre uscat pren mijlo- cul mării şi apa - lor pareate de-a direapta şipăreate de-a stînga. Şi mîntui Domnul pre Israil în ziua aceaea den mînele eghipteanilor.Şi vazură fiii lui Israil pre eghipteani morţi pre ţărmurile mării şi văzu Israil mîna cea mare ceau făcut Domnul eghipteanilor. Şi să temu noro- dul de Domnul, şi crezură pre Domnul, şi<p 50>lui Moisi, slugii Lui. Atuncea cîntă Moisi şifiii lui Israil cîntarea aceasta Domnului şiziseră grăind:<CAP XV>Să cîntăm Domnului, că cu mărire Semări! Cal şi călăreţ au aruncat , înmare. Ajutoriu şi acoperitoriu săfăcu mie în mîntuire. Acesta e Dum- nezăul mieu, şi-L voiu mări pre El, Dumnezăul tătîni-mieu, şi-L voiu înălţa preE1! Domnul surpînd războaie, Domnul -numele Lui. Carăle lui Farao şi putearealui au aruncat în mare; aleş călăreţi căpitanii-au afundat în Marea Roşie. Cu marea auacoperit pre ei, să afundară în fundu ca opiatră. Direapta Ta, Doamne, se-au măritîn vîrtute, direapta Ta mînă, Doamne, au sur- pat vrăjmaşii. Şi cu mulţimea mărirei Taleai sfărîmat împotrivnicii Tăi. Trimis-ai urgiaTa şi-i mîncă pre dînşii ca trestia. Şi prenduhul mîniei Tale se împărţi ape, să închegarăca păreţii apele, să închegară şi valurile înmijlocul mării. Zise vrăjmaşul: "Gonindvoiu prinde, voiu împărţi prăzi, sătura-voiusufletul mieu, ucide-voiu cu sabia mea, stăpî- ni-va mîna mea!" Trimiseşi duhul Tău, îiacoperi pre dînşii marea, să afundară caplumbul în apă tare. Cine iaste aseameneT*ie întru dumnezăi, Doamne? Cine iasteaseamene T*ie? Mărit întru sfinţi, minunat înmăriri, făcînd ciudease. Întinseşi direaptaTa, înghiţi pre dînşii pămîntul. Povăţiş cudireaptatea Ta norodul acesta carele ai mîn- tuit; chemaşi-l cu putearea Ta la odihna ceasfîntă a Ta. Auziră limbile şi să scîrbiră, întristăciuni luară pre cei ce lăcuia la Filis- tiim. Atuncea grăbiră voivozii Edomului şiboiarii moaviteanilor, luară pre dînşii cutre- mur, să topiră toţi ceia ce lăcuia înHanaan. Cădea-va pre ei cutremur şi frică, cu mărimea braţului Tău împietrească-se, pînă va treace norodul Tău, Doamne, pînă vatreace norodul Tău acesta care ai agonisit.Băgîndu-i, răsădeaşte pre ei în muntele moş- tenirei Tale, la gata sălaşul Tău, care ai făcut, Doamne, sfinţire, Doamne, care au gătit mîi- nile Tale! Domnul împărăţind veacul, şipreste veac, şi încă. Căce au întrat calul luiFarao cu cară şi cu călăreţi în mare, şi aduseDomnul peste dînşii ape mării, iară fiii luiIsrail au mersu pre uscat în mijlocul mării".Şi luo Mariam prorociţa, sora lui Aaron, tîm- păna în mîna ei, şi ieşiră toate muierile preurma ei cu tîmpene şi cu hore, şi începea lorMariam, zicînd: " Să cîntăm Domnului, căcu mărire Să mări! Calu şi călăreţ aruncă înmare". Şi rădică Moisi pre fiii lui Israil dela Marea Roşie şi-i aduse pre ei la pustiiulSur. Şi mergea trei zile în pustie şi nu afla apăca să bea. Şi veniră la Merra, şi nu puteasă bea apă de la Merra, pentru că era amară;pentru aceaea au numit numele locului ace- luia " Amărăciune". Şi gîlciviia norodul asupra lui Moisi, zicînd: " Ce vom bea?" Şi strigă Moisi cătră Domnul şi-i arătă lui Dom- nul lemnu, şi-l puse pre dînsul în apă şi săîndulci. Acolo puse lui dereptăţi şi judecăţ, şiacolo pre dînsul ispiti şi zise: " De vei auzi cu auzire glasul Domnului Dumnezeului tău şiplăcutele înaintea Lui vei face şi vei băga înurechi poruncile Lui şi vei păzi toate direptă- ţile Lui, toată boala ce am adus asupra eghip- teanilor nu voiu aduce preste tine, pentru căEu sînt Domnul Ce aceastea vindecă". Şi veniră la Elim. Şi era acolo 12 izvoară de apăşi 70 de pomi de finic. Şi să tăbărîră acolo prelîngă ape.<Cap XVI>Şi să rîdicară de la Elim şi veniră toată adunarea fiilor lui Israil la pustiiulSin, carele iaste între Elim şi întreSina. Şi în 15 zile, în a doo lună, ieşind ei den pămîntul Eghipetului, Gîlcevi toată adunarea fiilor lui Israil preMoisi şi pre Aaron. Şi ziseră cătră ei fiii luiIsrail: " Mai cu folos am fi murit rănindu-ne deDomnul în pămîntul Eghipetului, cînd şedeam lacăldările cu carnea şi mîncam pîine de saţiu, decît ne-aţi scos pre noi în pustiiul acesta, casă omorîţi toată adunarea aceasta în foamete".Şi zise Domnul cătră Moisi: " Iată, Eu voiu ploua voao pîini den ceriu, şi va ieşi norodul şivor strînge al zilii pre zi, pentru ca să ispi- tescu pre ei de vor mearge pre leagea Mea auba. Şi va fi în ziua a şasea, şi vor găti ce vorstrînge şi va fi îndoitu cel ce vor strînge a ziliipreste zi". Şi zise Moisi şi Aaron cătră toată adunarea fiilor lui Israil: " Astară veţcunoaşte cum Domnul v-au scos pre voi denpămîntul Eghipetului, Şi dimineaţă veţ vedea mărirea Domnului, auzind Domnul gîl- ceava voastră cătră Dumnezău. Dară noi cesîntem de gîlceviţ pre noi?" Şi zise Moisi: " Dîndu-vă Domnul seara came să mîncaţi, şipîine dimineaţa de saţiu, pentru că au ascultatDomnul gîlceava voastră care gîlciviţi voiasupra noastră! Şi noi ce sîntem? Că nu iasteasupra noastră gîlceava voastră, ce cătrăDumnezeu". Şi zise Moisi cătră Aaron: " Zi la toată adunarea fiilor lui Israil: "Apropia- ţi-vă înaintea lui Dumnezeu, pentru că auauzit gîlceava voastră' ". Şi cînd grăiiaAaron la toată adunarea fiilor lui Israil, şi săîntoarseră în pustie, şi mărirea Domnului săarăta în nor. Şi grăi Domnul cătră Moisi, zicînd: " Auziiu gîlceava fiilor lui Israil; grăiaşte cătră ei, zicînd: "De cătră searăveţi mînca came, şi dimineaţa vă veţi săturade pîine, şi veţi conoaşte că Eu sînt<p 51>Domnul Dumnezeul vostru". Şi să făcuseară, şi să suiră prepeliţe şi acoperirătabăra; iară dimineaţa să făcu potolindu-seroua împrejurul taberii Şi, iată, pre faţapustiiului, mărunt ca coliandreşul, albu caghiaţa, - pre pămînt. Şi văzînd aceasta fiiilui Israil, ziseră unul cătră altul: " Ce iasteaceasta?" - pentru căce nu ştiia ce iaste. Şizise Moisi cătră dînşii: " Aceasta iaste pîineacare au dat Domnul voao să mîncaţ. Şi acestae cuvîntul carele au poruncit Domnul: "Strîn-geţ dentr-însa fiiştecarele întru cei ce să cuvin:gomor, după capete, după numărul sufletelorvoastre, fiiştecarele întru ceia ce lăcuiescu încort cu voi să adunaţ!' " Şi făcură aşa fiii luiIsrail şi adunară unuia mai mult, altuia maipuţin. Şi măsurară gomor, şi nu prisosicelui ce avea cel mult, şi celuia ce avea celpuţin nu să împuţină, fieştecarele, la cine i săcuveniia lui, lîngă dînsul au adunat. Şi ziseMoisi cătră ei: " Nimeni să nu lase pre dimi- neaţă de aceasta". Şi nu ascultară preMoisi, ce lăsară unii pre dimineaţă dentr-însa, şi scoasă viermi şi să împuţi. Şi să mîhni Moisipre dînşii. Şi adunară pre dînsa dimineaţă, dimineaţă, fieştecarele cît i să cuveniia lui, şicînd încălziia soarele, să topiia. Şi să făcu aşasea zi, au strîns ceale ce trebuia, îndoite, cîte doao gomor unuia. Şi întrară toţ boiariiadunării şi spuseră lui Moisi. Şi zise Moisicătră dînşii: " Acesta e cuvîntul care au grăitDomnul: "Sîmbătă, odihnă sfîntă Domnului, mîine. Cîte veţ frămînta, veţ frămînta, şi cîteveţ fiarbe, veţ fiarbe. Şi tot ce va prisosi, lăsaţpre ea la rămăşiţă pre dimineaţă!' " Şilăsară den ea pînă dimineaţă, după cumporunci lor Moisi, şi nu să împuţi, nice viermisă făcea întru ea. Şi zise lor Moisi: " Mîncaţastăzi, pentru că iaste sîmbătă, odihna Dom- nului. Astăzi nu veţ afla pre cîmpu. Şasezile veţ aduna, iară a şaptea zi e sîmbătă, cănu veţ afla într-însa". Şi să făcu a şapteazi, şi ieşiră unii den norod să adune, şi nugăsiră. Şi zise Domnul cătră Moisi: " Pînăcînd nu veţ să ascultaţ poruncile Meale şi lea- gea Mea? Vedeţ, pentru că Domnul au datvoao sîmbete ziua aceasta, pentru aceaea Elau dat voao, ziua a şasea, pîine de 2 zile.Şădeţi fiişcarele la casele voastre, nime să nuiasă den voi den locul lui în a şaptea zi". Şinumiră aceasta fiii lui Israil numele ei"Mană". Şi era ca sămînţa coliandreşului, albu, iară gustarea ei - ca azima în miare.Şi zise lor Moisi: " Acesta e cuvîntul ce-auporuncit Domnul: "Împleţ gomor de mană, lajîtniţe, întru semenţiile voastre, ca să vazăpîinea ce aţ mîncat în pustie voi, cum v-auscos pre voi Domnul den pămîntul Eghipetu- lui". Şi zise Moisi cătră Aaron: " Ia un urcior de aur şi pune într-însul plin gomor demană, şi-l vei pune pre dînsul naintea luiDumnezău, Întru pază în semenţiile voastre". În ce chip au poruncit Domnul luiMoisi, şi puse Aaron înaintea mărturiei înpază. Iară fiii lui Israil au mîncat mana 40de ani, pînă au venit la pămînt lăcuit; premană au mîncat, pînă au venit la partea Fini-chiii. Iară gomor a zecea a trei veadre era. <Cap XVII>Şi să rădică toată adunarea fiilor lui Israil de la pustiiul Sin, după taberelelor, pren cuvîntul Domnului; şi sătăbărîră la Rafidin. Şi nu era apă lanorod să bea. Şi huliia norodulcătră Moisi, zicînd: " Dă-ne noao apă ca săbem!" Şi zise lor Moisi: " Ce mă huliţ premine? Şi ce ispitiţ pre Domnul?" Şi înse- toşă acolo norodul de apă, şi gîlciviia norodulpre Moisi, zicînd: " Pentru ce aceasta? Ne-aisuit pre noi den Eghipet să ne omori pre noi, şi copiii noştri, şi dobitoacile noastre deseate?" Şi strigă Moisi cătră Domnul, zicînd: " Ce voiu face norodului acestuia? Încăpuţin şi mă vor ucide cu pietri". Şi zise Domnul cătră Moisi: " Pasă înaintea noroduluiacestuia, şi ia cu tine din bătrînii norodului, şitoiagul cu carele ai lovit rîul ia-l a mînă-ţi şimergi. Aicea Eu stau mai înainte de a mearge tu acolo, pre piatră, în Horiv, şi veilovi piatra şi va ieşi dintr-însa apă şi va beanorodul". Şi făcu Moisi aşa înaintea fiilor luiIsrail. Şi numi numele locului aceluia "Ispită" şi " Hulă", pentru hula fiilor lui Israilşi pentru că ispitiia pre Domnul, zicînd: " Deiaste Domnul între noi au ba?" Şi veni Amalic şi bătea pre Israil la Rafidin. Şi zise Moisi lui Iisu: " Aleageţi ţie oameni şi, ieşind, stai împrotiva lui Amalic mîine! Şi iată, eu staupre vîrful muntelui şi toiagul lui Dumnezău -în mîna mea". Şi făcu Iisus dupe cum i-au zis lui Moisi şi stătu împotriva lui Amalic. IarăMoisi şi Aaron şi Or să suiră pre vîrful munte- lui. Şi fu cînd ridică Moisi mîinile lui, biruia Israil; iară cînd slobozea mîinile, biruiaAmalic. Şi mîinile lui Moisi, greale, şi luînd piatră, supuseră supt el şi şădea pre dînsa; şiAaron şi Or răzima mîinile lui, de o parteunul, de altă parte altul. Şi fură mîinile luiMoisi răzimate pînă în apusul soarelui. Şi au sfărîmat Iisus pre Amalic şi tot norodul luicu ucidere de sabie. Şi zise Domnul cătră Moisi: " Scrie aceasta întru pomenire în carteşi dă în urechile lui Iisu că cu stingere voiustinge pomenirea lui Amalic din cel de suptceriu". Şi zidi Moisi jărtăvnic Domnului şi numi numele lui: " Domnul - scăparea<p 52>mea", Căci că cu mînă ascunsă bate Dom- nul pre Amalic den neamuri în neamuri.<Cap XVIII>Şi auzi Iothor, preotul Madiam, socrullui Moisi, toate cîte au făcut Domnullui Israil, norodului Său, pentru căscoase Domnul pre Israil den Eghi- pet. Şi luo Iothor, socrul lui Moisi, pre Seplora, muiarea lui Moisi, dupe lăsareaei, Şi pre doi feciori ai ei, numele unuia -Ghersam, zicînd: " Nemearnic am fost înpămînt strein", Şi numele al doilea - Elie-zer, zicînd: " Pentru că Domnul tătîni-mieu -ajutoriu mie şi mă scoase den mîna luiFarao". Şi veni Iothor, socrul lui Moisi, şifiii şi muiarea cătră Moisi la pustie, unde sătăbărîse, la muntele lui Dumnezău. Şi spu- seră lui Moisi, zicînd: " Iată, Iothor, socru-tău, vine cătră tine, şi amîndoi feciorii tăi cu dîn- sul". Şi ieşi Moisi în timpinarea socru-săuşi se închină lui şi sărută pre el şi să sărutarăîntre dînşii. Şi-i băgă Moisi pre dînşii încort şi povesti Moisi socrului său toate cîte aufăcut Domnul lui Farao şi eghipteanilorpentru Israil, şi toată osteneala ce li se-aufăcut lor pre cale, şi cum i-au scos Domnulden mîinile lui Farao şi ale eghipteanilor.Şi să minună Iothor de toate bunătăţile careleau făcut Domnul lor, căci i-au scos pre dînşiiDomnul den mîna eghipteanilor şi den mînalui Farao. Şi zise Iothor: " BlagoslovitDomnul, căci au scos pre norodul Lui den mîi- nile eghipteanilor şi den mîna luiFarao. Acuma cunoscuiu cum mare iasteDomnul decît toţi dumnezeii, pentru aceaeacăci i-au asuprit pre dînşii". Şi luo Iothor, socrul lui Moisi, ardere-de-tot şi jîrtve luiDumnezău. Şi veni Aaron şi toţi bătrînii luiIzrail ca să mănînce pîine împreună cu socrullui Moisi înaintea lui Dumnezău. Şi fu adoua zi, şăzu împreună Moisi a judeca noro- dul şi tot norodul stătu înaintea lui Moisi dedimineaţa pînă seara. Şi văzînd Iothortoate cîte feace norodului, zise: " Ce iasteaceasta ce faci tu norodului? Pentru ce şăzi tusingur, şi tot norodul stă înaintea ta de dimi- neaţa pînă în seară?" Şi zise Moisi socro- său: " Pentru căci veni norodul cătră mine casă cearce judecată de la Dumnezău. Pentrucăci, cînd li se va face lor price şi vor veni cătrămine, cert pre fieştecarele şi tocmesc pre eiporuncile lui Dumnezău şi leagea Lui". Şizise socrul lui Moisi cătră el: " Nu faci tudireptu cuvîntul acesta. Cu stricare te veistrica şi tu şi tot norodul acesta carele iaste cutine. Greu ţie cuvîntul acesta, nu vei putea săfaci tu singur. Acum dară, ascultă-mă, şi tesfătuiescu şi va fi Dumnezău cu tine! Fă-te tunorodului ceale ce-s cătră Dumnezău şi vei pur-ta cuvintele lor cătră Dumnezău Şi vei mărturisi lor poruncile lui Dumnezău şi lea-gea Lui şi vei arăta lor căile întru care vormearge pre eale şi faptele care vor face. Şi tu socoteaşte ţie den tot norodul oameni tari şitemători de Dumnezău, oameni direpţi, ceurăscu mîndria, şi vei pune preste dînşii maimari preste mie, şi mai mari preste sută, şimai mari peste cincizăci, şi mai mari pestezeace, şi aducători înlăuntru de cărţi, Şi vor judeca norodul preste tot ceasul, iarăcuvîntul cel cu greu îl vor aduce la tine, iarăjudecăţile ceale mici le vor judeca ei; şi voruşura de la tine şi-ţ vor ajutori ţie. De vei face cuvîntul acesta, te va întări Dumnezău şivei putea să stai, şi tot norodul acesta va venila locul lui cu pace". Şi ascultă Moisi glasul socrului său şi făcu toate cîte au zis lui. Şi alease Moisi oameni tari den tot Israil şi făcupre ei preste dînşii mai mari preste mie, şimai mari preste sută, şi mai mari preste cinci-zăci, şi mai mari preste zeace, şi aducătoriînlăuntru de cărţi, Şi judeca norodul în tot ceasul, iară cuvîntul cel greu aducea la Moisi, iară tot cuvîntul cel uşor îl judeca ei. Şi trimise Moisi pre socrul lui şi să duse la pămîntul lui.<CAP XIX>Iară în a treia lună a ieşîrii fiilor lui Israil den pămîntul Eghipetului, înziua aceasta, au venit la pustiiulSina. Şi să rîdicară de la Rafidin şiveniră la pustiiul Sina şi să tăbărîrăacolo Israil, împotriva muntelui. Şi Moisisă sui în muntele lui Dumnezău şi chemă predînsul Domnul Dumnezău den munte, zicînd:"Aceastea vei grăi casii lui Iacov şi vei povestifiilor lui Israil: "Voi aţ văzut cîte am făcuteghipteanilor şi v-am luat pre voi ca prennişte aripi de vultur şi v-am tras pre voi cătrăMine. Şi acum, de veţ asculta cu auzul gla- sului Mieu şi veţ păzi făgăduinţa Mea, Îm veţfi Mie norod ales den toate limbile, pentru căal Mieu iaste tot pămîntul. Şi voi veţ fi Mieîmpărăţie sfinţenie şi limbă sfîntă". Aceastecuvinte vei grăi fiilor lui Israil". Şi veniMoisi şi chemă pre bătrînii norodului şi zise şile puse lor înainte toate cuvintele aceasteacarele au poruncit lor Dumnezău. Şi răs- punse tot norodul odată şi ziseră: " Toate cîteau zis Dumnezău vom face şi vom asculta". Şiaduse Moisi cuvintele norodului cătră Dumne-zău şi zise Domnul cătră Moisi: " Iată, Eu voiuveni cătră tine în stîlpu de nor, pentru ca să auzănorodul grăind Eu cătră tine, şi ţie îţ vor creadeîn veaci". Şi spuse Moisi cuvintele norodului că- tră Domnul. Şi zise Domnul cătră Moisi:<p 53>"Pogorîndu-te, mărturiseaşte norodului şicurăţeaşte pre ei astăzi şi mîine, şi-ş spealehainele, Şi fie gata în a treia zi, pentru că îna treia zi Se va pogorî Domnul pre munteleSinaii înaintea a tot norodul. Şi vei osebinorodul pemprejur, zicînd: "Feriţi-vă pre voia vă sui în munte şi să să atingă de el ceva, cătot ce se va atinge de munte cu moarte se vasfîrşi. Nu se va atinge de dînsul mînă, pentru că cu pietri îl vor ucide, au cu loviturăsă va săgeta; ori dobitoc, ori om nu va trăi.Iară cînd glasurile şi trîmbiţele şi norul vatreace de la munte, aceia se vor sui pre munte' ".Şi pogorî Moisi den munte cătră norod, şisfinţi pre ei, şi-ş spălară hainele lor, şi zisenorodului: " Gătiţi-vă trei zile, să nu văapropiaţi la muieri". Şi fu a treaia zi, fiindde cătră mînicate, să făcură glasuri şi fulgereşi nori întunecoşi pre muntele Sina, glasultrîmbiţii răsuna tare, şi să spămîntă tot noro- dul cel den tabără. Şi scoase Moisi norodulîntru-ntimpinarea lui Dumnezeu den tabărăşi stătură supt munte. Muntele Sinaii seafuma tot, pentru căce Se pogorîse Dumne- zeu pre el în foc; şi să suia fumul, ca un fum decuptoriu, şi să minună tot norodul foarte.Şi să făcură glasurile trîmbiţii mergînd înaintemai tare foarte; Moisi grăia, şi Dumnăzău îirăspundea lui cu glas. Şi Să pogorî Domnulpre muntele Sinaii, pre vîrful muntelui, şichemă Domnul pre Moisi pre vîrful munteluişi să sui Moisi. Şi zise Dumnezău cătră Moisi, zicînd: " Pogorînd, mărturiseaşte norodu- lui, ca nu doară să să apropie cătră Dumnezăua lua aminte, şi vor cădea dentru ei mulţime.Şi preoţii care se vor apropia cătră DomnulDumnezău, să să sfinţească, ca să nu săschimbe de la dînşii Domnul". Şi zise Moisicătră Dumnezău: " Nu va putea norodul să săsuie la muntele Sinaiei, pentru că Tu Te-aimărturisit noao, zicînd: "Osebeaşte muntele şi"sfinţeaşte pre dînsul". Şi zise lui Domnul:"Pasă, pogoară, şi te suie tu, şi Aaronîmpreună cu tine; iară preoţii şi norodul să nusă silească a să sui cătră Dumnezău, ca nu cîn- dai va piarde dentru dînşii Domnul". Şi săpogorî Moisi cătră norod şi zise lor.<Cap XX>Şi grăi Domnul toate cuvintele aceas- tea cătră Moisi, zicînd: " Eu sînt Dom- nul Dumnezăul tău, Cela ce te-amscos pre tine den pămîntul Eghipetu- lui, den casa robiei. Să nu fie ţiealţi dumnezei afară den Mine! Să nu faci ţiechip cioplit, nice la toată asămănarea den cîtesînt în ceriu sus şi den cîte sînt pre pămînt josşi cîte-s în apă supt pămînt! Să nu teînchini lor, nice să slujeşti lor, căce căEu sînt Domnul Dumnezăul tău, Dumnezăurîvnitoriu, dînd păcatele părinţilor pre feciori, pînă al treilea şi al patrulea neam, celor ceurăscu pre Mine, Şi făcînd milă întru miicelor ce Mă iubescu pre Mine şi celor cepăzăscu poruncile Meale. Să nu iai numeleDomnului Dumnezăului tău în deşert, pentrucă nu va curăţi Domnul pre cela ce va luanumele Lui în deşert. Adu-ţ aminte de ziuasîmbetei, să o sfinţeşti pre ea. Şase zile sălucrezi şi vei face toate lucrurile tale, Iară aşaptea zi, sîmbăta Domnului Dumnezăuluitău, să nu faci într-însa tot lucrul, tu, şi fecio- rul tău, şi fata ta, sluga ta, şi slujnica ta, boultău, şi înjugătoriul tău, şi tot dobitocul tău, şicel nimearnic ce lăcuiaşte cu tine, Pentru că în şase zile au făcut Dumnezău ceriul şipămîntul şi marea, şi toate cîte sînt în Eale, şiodihni în ziua a şaptea. Pentru aceaea blagos-  lovi Dumnezău ziua a şaptea şi o sfinţi predînsa. Cinsteaşte pre tată-tău şi premumă-ta, pentru ca să ţi să facă ţie bine, şidelungat de ani să te faci pre pămîntul celbun, carele DomnulDumnezăultău dă ţie. Să nu ucizi! Să nu preacurveşti! Să nu furi! Să nu mărturiseşti pre minciuni asupra veci- nului tău mărturie mencinoasă! Să nu poh- teşti muiarea aproapelui tău; să nu pohteşticasa vecinului tău, nice ţarina lui, nice slugalui, nice pre slujnica lui, nice boul lui, niceînjugătoriul lui, nice a tot dobitocul lui, nicecîte sînt aproapelui tău!" Şi tot norodul vedea glasul, şi luminele, şi glasul trîmbiţii, şimuntele afumînd; Şi spămîntîndu-se tot norodul, au stătut de departe. Şi zise cătrăMoisi: " Grăiaşte tu noao, şi nu grăiască cătrănoi Dumnezău, cîndai să nu murim". Şi zise lor Moisi: " Îndrăzniţ, că pentru ca să văispitească pre voi au venit Dumnezău cătrăvoi, pentru ca să să facă frica Lui întru voi, casă nu greşiţ". Şi sta tot norodul de departe, iară Moisi întră în negura unde era Dumne- zău. Şi zise Domnul cătră Moisi: " Aceasteavei zice casii lui Iacov şi vei spune fiilor luiIsrail: "Voi aţi văzut că den ceriu am grăit cătrăvoi. Să nu faceţ voao dumnezăi de argint şidumnezăi de aur, să nu faceţ voao aceştea.Jîrtăvnic de pămînt să-M faceţ Mie şi veţpune pre el arderile-de-tot ale voastre şi mîn- tuirile voastre, oile şi viţeii voştri, în tot loculunde voiu numi numele Mieu acolo, şi voiuveni cătră tine şi te voiu blagoslovi. Iară devei face Mie jîrtăvnic de piatră, să nu le zideşticioplite; pentru că cuţitul tău ai pus pre eale, şi s-au pîngărit. Să nu te sui cu treapte pre jîrtăvnicul Mieu, pentru ca să nu descoperigrozăvia ta pre dînsul.<Cap XXI><p 54>Şi aceastea-s dereptăţile carele veipune înaintea lor: De vei dobîndirob ovreaiu, şase ani să-ţ slujascăţie, iară la al şaptele an îl vei trimiteslobod, în dar. Iară de va veni elsingur, şi singur va ieşi; iară de va întra şimuiarea împreună cu dînsul, şi muiarea va ieşiîmpreună cu el. Iară de va da domnu-săului fămeaie şi va naşte lui feţi şi feate, muiarea şi copiii vor fi a domnu-său, iară elsingur va ieşi. Iară de va răspunde robul"zicînd: "Am îndrăgit pre stăpînu-mieu şi premuiarea mea şi pre copiii miei, nu voiu să măduc slobod", Îl va aduce pre dînsul stăpînullui la judecata lui Dumnezău, şi atuncea vaaduce pre dînsul lîngă uşă pe prag, şi-i vagăuri stăpînul lui ureachea cu sula, şi-i va slujilui în veaci. Iară de-ş va vinde cinevaş fatalui roabă, nu să va duce după cum să duc roa-  bele. De nu va plăcea bine întru ochii stăpî- nului ei, pre carea n-au mărturisit asupră-i, va slobozi pre ea, iară la limbă streină nu iasteslobod a o vinde, pentru căce au vinuit întruea. Iară de o va tocmi pre dînsa cu feciorullui, după dereptatea featelor va face ei.Iară de va lua lui pre alta, ceale ce să cuvin, şiîmbrăcăminţile, şi împreunarea ei să nu o lip- sască. Iară de nu-i va face aceaste trei ei, va ieşi în daru, fără de argint. De va lovicineva pre altul şi va muri, cu moarte să săomoară. Iară de nu va fi de bunăvoie, ceDumnezău l-au dat în mînile lui, daţi voi locunde va fugi acolo ucigaşul. Iară de se vaapuca neştine să omoară pre vecinul său cuhicleşug şi va fugi la jîrtăvnic, de la jîrtăvniculMieu să-l iai să-l omori. Cela ce bate pretată-său sau pre mumă-sa, cu moarte să săomoară. Cela ce va grăi de rău pre tată-săusau pre mumă-sa, cu moarte să moară. Ca- rele va fura neştine pre oarecarele den fiii luiIsrail şi, silindu-l, îl va vinde şi să va aflaîntr-aceasta, cu moarte să moară. Iară dese vor certa doi oameni şi vor lovi pre aproa- pele lui cu piatră au cu pumnul, şi nu va muri, ce va zăcea în pat, De se va scula omul şi vaumbla afară cu toiag, nevinovat va fi cel cel-au lovit, afară den zăbava lui va plăti, şi lea- curile. Iară de va lovi neştine pre robul luisau pre roaba lui cu toiag, şi va muri de mî-nile lui, cu judecată să va izbîndi, Iară deva trăi o zi sau doao, nu să va izbîndi, pentrucă argintul al lui iaste. Iară de se vor sfădidoi bărbaţi şi vor lovi fămeaia ce are în pîn- tece şi va ieşi copilul ei neînchipuit, cupagubă să se păgubească, întru cît va punebărbatul muierii, şi va da cu preţ. Iară deva fi închipuit, va da suflet pentru suflet, Ochi pentru ochi, dinte pentru dinte, mînăpentru mînă, picior pentru picior, Arsurăpentru arsură, rană pentru rană, um- flătură pentru umflătură. Iară de va lovi neştine ochiul robului său au ochiul roabei luişi-l va orbi, slobozi să trimiţi pre ei, pentruochiul lor. Iară de va zdrobi dintele robului sau roabei lui, slobozi va trimite pre ei, pentrudintele lor. Iară de va împunge cu coarnele taur bărbat au muiare, şi va muri, cu pietri seva ucide taurul şi nu se vor mînca cărnurilelui, iară stăpînul taurului nevinovat vafi. Iară de va fi fost vreun taur împungăto- riu de ieri sau de alaltaieri, şi-l vor mărturisistăpînului său şi nu-l va omorî pre dînsul, şiva omorî bărbat sau muiare, taurul cu pietrisă să omoară, şi stăpînul lui să moară lîngădînsul. Iară de se vor îngreuia preste el răscumpărări, va da răscumpărări sufletuluilui întru cît vor pune peste el. Iară de vaîmpunge fecior sau fată, dupe această derep-tate vor face lui. Iară de va împunge taurul rob au roabă, 30 de drahme de argint va dastăpînului lor, şi taurul cu pietri să să omoară.De va deşchide neştine groapă sau va ciopli groapa de piatră şi nu o va acoperi pre dînsa, ce va cădea înlăuntru acolo viţel au măga- riu, Stăpînul gropii va plăti, argint va dastăpînului lor, iară stîrvul al lui va fi. Iară de va împunge taurul cuiva pre taurul aproa-pelui său şi va muri, vor vinde taurul cel viu şivor împărţi argintul lui, şi taurul cel mort îlvor împărţi. Iară de să va fi ştiut că iaste taurul împungătoriu mai denainte, de ieri, dealaltaieri, şi vor fi mărturisit stăpînului şi nu-lva omorî pre dînsul, va plăti taur pentru taur, iară stîrvul va fi al lui.<Cap XXII>De va fura neştine viţel sau oaie şi ova junghea şi o va vinde, cinci viţei săplătească pentru viţel şi patru oipentru oaie. Iară de se va afla în groapă furul şi, rănindu-l, va muri, nu iaste lui ucidere. Iară de va răsări soa- rele pre el, vinovat iaste să moară şi cel ce-lucide, iară de nu va avea el, să se vînză pentrufurtişag. Iară de să va prinde şi să va afla înmîna lui furtişagul viu, den măgariu pînă laoaie, îndoite să le plătească. Iară de va paşte neştine ţarină sau vie şi va lăsa dobito- cul lui să pască ţarina altuia, să plătească denţarina lui, dupe roada ei; iară de va paşte toatăţarina, ceale mai bune den ţarina lui şi cealemai bune den via lui va plăti. Iară de va ieşifoc şi va găsi marăcini şi va arde arii, au spice, au cîmpu, va plăti cela ce au aprins focul.Iară de va da neştine aproapelui său argintsau unealte să le păzească şi să vor fura dencasa omului, de se va afla cela ce au furat, va plăti<p 55>îndoit, Iară de nu se va afla cela ce au furat, va veni domnul casei înaintea lui Dumnezăuşi va jura cu adevărat, cum el să nu fie viclenitpreste toate unealtele aproapelui său. Asuprafieştecării strîmbătăţi - grăite: Pentruviţel, şi înjugătoriu, şi oaie, şi haină, şi toatăpiarderea ce să pîraşte; pentru că, de va jura, înaintea lui Dumnezău va mearge judecataamîndurora; şi cela ce se va prinde prenDumnezău va plăti îndoit aproapeluisău. Iară de va da neştine aproapelui săuînjugătoriu, au viţel, au oaie, au fiece dobitocsă-l păzească, şi se va zdrobi, au va muri, ause va robi, şi nimeni nu va şti, Jurămînt vafi de la Dumnezău întru mijlocul amîndurora, cum cu adevărat el n-au viclenit ca să aibăparte întru tot dobitocul vecinului; şi aşa vapriimi stăpînul lui şi nu va plăti. Iară de seva fura de la el, va plăti stăpînului. Iară dese va prinde de hiară, î1 va aduce la uşă, şi nu-lva plăti. Iară de va ceare neştine de la vecinu-ş, şi se va zdrobi, sau va muri, sau se varobi, şi stăpînul nu va fi cu dînsul, vaplăti. Iară de va fi stăpînul cu dinsul, nu vaplăti; şi de va fi năimit, va fi lui pentru simbrialui. Iară de va înşela neştine fecioara nelo- godită şi să va culca cu ea, cu zeastre să înzes- treaze pre dînsa luiş fameaie. Iară de se vafi ferind se va feri şi nu va vrea tatul ei să odea lui pre dînsa fămeaie, argintul va plăti eltătîni-său, după cum iaste zeastrea featelor.Pre vrăjitori să nu-i lăsaţi să trăiască. Totce să culcă cu dobitoc, cu moarte să săomoară. Cela ce jărtvuiaşte dumnezeilor săpiară, fără numai Domnului. Şi pre celnemearnic să nu-l chinuiţ, nice să nu-l întris- taţi, pentru că aţi fost nemearnici în pămîntulEghipetului. Toată văduva şi săracul să nule faceţ rău. Iară de-i veţi asupri pre ei curău şi, strigînd, vor jelui cătră Mine, cu auzulvoiu auzi glasul lor Şi Mă voiu scîrbi cumînie şi voiu omorî pre voi cu sabia; şi vor fifămeile voastre văduve şi feciorii voştrisăraci. Iară de vei împrumuta cu argintu pefratele cel sărac ce e lîngă tine, să nu-l gră- beşti, să nu pui camătă asupră-i. Iară devei zăloji zălog haina vecinului, mai nainte deapusul soarelui să o dai lui; Pentru că iasteaceasta lui învălitură singură, aceasta iastehaina ruşinării lui: în ce va dormi? De vastriga cătră Mine, voiu asculta pre el, pentrucă milostiv sînt. Dumnezeii să nu-i grăieştide rău, şi pre boiariul norodului tău să nu-lvorbeşti de rău. Începăturile ariei şi aleteascului tău să nu le lipseşti, ceale dentîinăscute ale fiilor tăi vei da Mie; Aşa veiface: viţelul tău, şi oaia ta, şi înjugătoriultău, 7 zile vor fi supt mumă-ş, iară a optazi Mi le vei da pre eale. Şi bărbaţi sfinţi veţi fi Mie; şi carnea prinsă de hiară să nu o mîn- caţi, cîinelui o aruncaţi pre ea.<Cap XXIII>Să nu priimeşti auzu în deşert. Să nu pristăneşti cu cel strîmbu, ca să fiimărturie strîmbă. Să nu fii cu cei mai mulţi spre rău, să nu te adaogi cumulţimea, a te abate cu cei mai mulţi, ca să abaţi judecata. Şi pre cel sărac să nu-lmiluieşti la judecată. Iară de vei întîlni boulnepriatenului tău au înjugătoriul lui rătăcin- du-se, să-l întorci să i-l dai lui. Şi de veivedea înjugătoriul nepriatenului tău căzutsupt sarcina lui, să nu-l treci, ce să o rădici predînsa împreună cu el. Să nu întorci jude- cata săracului în judecata lui. De tot cuvîn- tul strîmbu să te fereşti, pre cel nevinovat şidirept să nu-l omori şi să nu îndireptezi precel necurat, pentru daruri. Şi daruri să nuiai, pentru că darurile orbescu ochii-celor cevădu şi strică cuvintele direapte. Şinemearnicul să nu-l învăluiţi, nice să-l chi- nuiţi, pentru că voi ştiţi sufletul nemearnecu- lui, că voi eraţi nemearnici în pămîntul Eghi- petului. Şase ani vei sămăna pămîntul tău şi vei aduna roadele lui. Iară la al şaptelea lăsare vei face, şi-l vei lăsa pre dînsul şi vormînca săracii limbii tale, iară rămăşiţele vormînca hiarale cîmpului. Aşa vei face via ta, şimăslinetul tău. Şase zile să faci lucrurile tale, iară ziua a şaptea vei odihni, ca să săodihnească boul tău şi înjugătoriul tău şipentru ca să răsufle feciorul slujnicii tale şinemearnecul. Toate cîte am grăit cătră voi, păziţi-le, şi de numele altor dumnezei să nuvă aduceţi aminte, nice să să auză den gurilevoastre. Trei vremi ale anului, prăznuiţi Mie: Praznicul azimelor păziţi, 7 zile veţ mînca azimă, dupre cum ţ-am poruncit ţie prevreamea lunii dentîiu; pentru că întru dînsa aiieşit de la Eghipet; să nu te arăţi înaintea Meaîn deşertu. Şi praznic seacirii pîinilor den- tîiu vei face lucrurilor tale cărora vei sămănaîn ţarina ta; şi praznic săvîrşitului, la ieşireaanului, în adunarea lucrurilor tale celor denţarina ta. Trei vremi ale anului să va ivi toată partea bărbătească a ta înaintea Dom- nului Dumnezăului tău, pentru căci, cînd voiuscoate limbile de la faţa ta şi voiu lărgi hota- răle tale, nu va pohti nimenea pămîntuluitău. Să nu pui pre aluoat sînge de jîrtva  Mea, nice să doarmă grăsimea prazneculuiMieu pînă dimineaţă. Începăturile dentîi ale feciorilor pămîntului tău vei aduceînlăuntru, în Casa Domnului Dumnezăului tău. Să nu fierbi mielul în laptelemumei lui. Şi iată, Eu trimiţ pre înge- <p 56>rul Mieu înaintea feaţii tale, pentru ca să tepăzască pre cale, ca să te bage în pămîntulunde ţ-am gătit ţie. Ia-te aminte tu preînsuţ, şi ascultă de el şi nu fi neascultătoriu, pentru că nu va îngădui ţie, că numele Mieuiaste pre dînsul. De vei asculta glasul Mieuşi vei face toate cîte voiu porunci Eu voao şivei păzi legătura Mea, veţ fi Mie norod alesdecît toate limbile. Pentru că al Mieu iaste totpămîntul, şi voi veţ fi Mie sfinţire împără- tească şi norod sfînt". Aceaste cuvinte vei grăifiilor lui Israil: "De veţ asculta cu auzul glasu-lui Mieu şi veţ face toate cîte voiu zice ţie, învrăjbi-voiu vrăjmaşilor tăi şi voiu fi împo- trivă împotrivnecilor tăi. Pentru că vamearge îngerul Mieu, povăţuitoriul tău, şi teva aduce cătră amorei, şi hetei, şi ferezei, şihananei, şi gherghesei, şi evei, şi evusei, şivoiu sfărîma pre ei denaintea feaţelorvoastre. Să nu te închini dumnăzăilor lor, nice să slujeşti lor, să nu faci după faptele lor, ce cu surpare să surpi capiştile lor şi zdro-bind să zdrobeşti stîlpii lor. Şi să slujeştiDomnului Dumnezăului tău, şi voiu blagos-lovi pîinea ta, şi vinul tău, şi apa ta, şi voiuîntoarce slăbiciunea de la voi. Nu va fineploditoriu, nice sterp, pre pămîntul tău;numărul zilelor tale plinind voiu plini. Şifrica voiu trimite povaţă ţie şi voiu îndereptatoate limbile la care mergi tu cătră ei şi voiu dapre toţi împotrivnicii tăi pribeagi. Şi voiutrimite viespile înaintea ta şi voiu scoate preamorei, şi pre evei, şi pre hananei, şi prehetei, de la tine. Nu-i voiu scoate pre dînşiiîntr-un an, pentru ca să nu să facă pămîntulpustiiu şi să vor face multe asupra ta fiarălepămîntului. Pren încet-încet voiu scoatepre dînşii de la tine, pînă vei creaşte şi veimoşteni pămîntul. Şi voiu pune hotarăletale de la Marea Roşie pînă la Marea Filistii- mului, şi de la pustiiu pînă la rîul cel mare alEfratului, şi voiu da în mîinele voastre preceia ce şed pre pămînt şi voiu scoate pre dînşiide la tine. Să nu pristăneşti lor şi dumne- zăilor lor făgăduinţă, Şi să nu pristăneascăîn pămîntul tău, pentru ca să nu te facă săpăcătuieşti cătră Mine, că, de vei sluji dumne-zăilor lor, aceştea vor fi ţie piadecă"".<Cap XXIV>Şi lui Moisi zise: ,, Suie-te cătră Dom- nul, tu şi Aaron, şi Nadav, şi Aviud, şişaptezeci den bătrînii lui Israil, şi săvor închina de departe Domnului.Şi să va apropia Moisi singur cătrăDumezău, iară ei nu se vor apropia; şi norodulnu se va sui împreuna cu dînşii". Şi mearseMoisi şi povesti norodului toate cuvintele luiDumnezău şi dereptăţile, şi răspunse tot noro-dul cu un glas, zicînd: " Toate cuvintele care le-augrăit Domnul vom face şi le vom asculta".Şi scrise Moisi toate cuvintele lui Dumnezău. Şi mînecînd Moisi dimineaţa, zidi jîrtăvnicsupt munte şi 12 pietre, spre ceale12 seminţiiale lui Israil. Şi trimise pre tinerii fiilor luiIsrail şi adusără arderi-de-tot şi jîrtviră jîrtvăde mîntuire Domnului Dumnezău, viţei. Şiluînd Moisi jumătate de sînge, turnă în clon- dir, iară jumătate turnă cătră jărtăvnic. Şiluînd Cartea Făgăduinţii, ceti la urechilenorodului, şi ziseră: " Toate cîte au grăit Dom-nul vom face şi vom asculta". Şi luînd Moisi sîngele, au rîsipit peste norod şi au zis:" Iată sîngele făgăduinţii care au pus Domnulcătră noi, pentru toate cuvintele aceastea". Şi să sui Moisi, şi Aaron, şi Nadav, şi Aviud, şi 70den bătrînii lui Israil Şi văzură locul unde au stătut Dumnezăul lui Israil; şi ceale de suptpicioarele Lui, ca un lucru de cărămide dezamfir şi ca chipul întăriturii ceriului la cură- ţenie. Şi den cei aleş ai lui Israil nu s-au despărţit nice unul, şi să arătară în locul luiDumnezău, şi mîncară şi băură. Şi zise Domnul cătră Moisi: " Sui-te cătră Mine înmunte şi stăi acolo, şi-ţ voiu da tablele cealede piatră, leagea şi poruncile care le-am scrisca să puiu leage lor". Şi sculîndu-se Moisişi Iisus, ce sta lîngă el, s-au suit în muntele luiDumnezău. Şi celor bătrîni ziseră: " Asăza-  ţi-vă acii pînă ne vom întoarce cătră voi. Şi, iată, Aaron şi Or - cu voi; de se va întîmplacuiva judecată, să meargă la ei". Şi să sui Moisi şi Iisus în munte şi acoperi norul mun-tele. Şi pogorî mărirea lui Dumnezău pre muntele Sinaii şi acoperi pre dînsul norul 6zile. Şi chemă Domnul pre Moisi a şaptea zi, den mijlocul norului. Şi chipul mărirei Domnului - ca nişte foc arzînd, pre vîrfulmuntelui, înaintea fiilor lui Israil. Şi întră Moisi în mijlocul norului şi să sui în munte şiera acolo în munte 40 de zile şi 40 de nopţi.<Cap XXV>Şi grăi Domnul cătră Moisi, zicînd: " Zi fiilor lui Israil şi grăiaşte: "Luaţi-M începături"; de la toţi cărora le vapărea în inima lor veţ lua începătu- rile Meale. Şi aceasta iaste începă- tura care veţ lua de la dînşii: aur, argint şiaramă; Şi vînăt, şi mohorît, roşiu îndoit, şi mătase răsucită, şi păr de capră; Şi piei de berbeace roşite, şi piei vinete, şi leamne nepu-trede, şi pietri sardii; Şi untdelemnu la lumi- nă, tămîe la untdelemnul ungerii şi la împreuna- rea tămîi; Şi pietri la săpat la cel preste umăr şi la haina cea pînă în picioare. Şi-M vei face <p 57>Mie sfinţire şi Mă voiu arăta întru voi. Şivei face Mie după toate cîte Eu ţi-arăt ţie înmunte. Pilda cortului şi pilda tuturor vaselorlui, aşa vei face. Şi vei face chivotul mărtu-riii de leamne neputrede: de doi coţi şi jumă-tate lungul, şi de un cot şi jumătate latul, şi deun cot şi jumătate naltul. Şi-l vei polei predînsul cu aur curat, den lăuntru şi den afarăvei polei pre dînsul, şi vei face lui zimţi de aursuciţ împrejur. Şi vei face lui patru verigide aur şi vei pune pre ceale patru cornuri alelui: doao verigi pre o margine şi alte doao prea doua margine. Şi vei face drugi deleamne neputrede şi le vei polei cu aurcurat. Şi vei băga drugii în verigile cealece-s în cornurile chivotului, ca să să rîdicechivotul cu Eale. În verigile chivotului vor fidrugii neclătiţi. Şi vei pune înlăuntru închivot mărturiile care-ţ voiu da ţie. Şi veiface acoperemînt de rugăciune, de aur vărsatcurat, de doi coţi şi jumătate de lungu şi de uncot şi jumătate de lat. Şi vei face doi hero- vimi de aur bătuţi, şi vei pune pre ei de amîn- doao părţile a acoperemîntului de rugă- ciune. Şi să vor face herovimii unul denpartea aceasta şi unul den partea a doua aacoperemîntului. Şi vei face pre doi hero-vimi, pre amîndoao marginile vor fi acei doiherovimi întinzînd aripile deasupra, umbrindcu aripile lor pre acoperimînt, şi obrazele lorunul cătră altul, cătră acoperimînt vor fi obra-zele herovimilor. Şi vei pune acoperimîntulpre chivot deasupra, Şi în chivot vei punemărturiile care voiu da ţie. Şi Mă voiucunoaşte ţie de acolo, şi-ţ voiu grăi ţie deasupra acoperimîntului, dentre cei doi hero-vimi carii sînt pre chivotul mărturiei, şi dupetoate cîte-ţi voiu porunci ţie - cătră fiii luiIsrail. Şi vei face masă de lemn neputred:de doi coţi de lungă şi de un cot de lată, şi deun cot şi jumătate de înaltă. Şi o vei poleipre dînsa cu auru curat şi vei face ei zimţiînvîrtiţi pre împrejur de aur, şi vei face eicunună de un pumnu pemprejur. Şi veiface zimte învîrtit prejur cunună. Şi veiface patru verigi de aur, şi vei pune verigile pepatru părţi ale picioarelor ei, supt cunună.Şi vor fi verigile întru teci drugilor, ca să ridicecu ei masa. Şi vei face drugii de leamneneputrede şi vei polei cu aur curat, şi să varădica cu dînşii masa. Şi vei face blidele ei, şi căţiile, şi căuşile şi tornătorile întru care veiturna cu Eale, de aur curat vei face pre dîn-  sele. Şi vei pune pre masă pîine înainţii, pururea înaintea Mea. Şi vei face sfeaşnic;de aur curat, bătut, să faci sfeaşnicul: fusul lui, şi fofeazele, şi scăfîrliile, şi vîrteajăle, şi florile, dentr-însul vor fi. Şase fofeaze să iasă dencoaste: trei fofeaze ale sfeaşnicului den coas- tele de o parte a lui şi trei fofeaze ale sfeaşni- cului den partea a doua. Şi trei scăfîrlii în- chipuite ca nucşorele într-o fofează, vîrteju şifloare, aşa la ceale şase fofeaze ce ies densfeaşnic. Şi în sfeaşnic patru scăfîrlii închi- puite ca nucşoarele într-o fofează, vîrteajăle şiflorile ei. Vîrtejul supt ceale doao fofeaze, dentr-însul, şi vîrtej supt ceale patru fofeaze, dentr-însul, aşa la ceale şase fofeaze ce iesden sfeaşnic, patru scăfîrlii închipuite ca nuc- şoarele. Scafîrliile şi fofeazele dentr-însul să fie, tot bătut dentru aur curat. Şi vei face candelile lui şapte şi vei pune feştilele lui şivor lumina dentr-un obrazu. Şi cleaştelelui şi supunerile lui de aur curat vei face.De un talant de aur curat vei face toate vaseleaceastea. Caută să faci dupe pilda ce ţise-au arătat ţie în munte.<Cap XXVI>Şi cortului vei face zeace garduri de mătase împletită, şi vînătă, şi moho- rîtă, şi roşu împletit; herovim, lucrude ţăsătoriu, să faci pre Eale. Lun- gul unui gard, de 28 de coţi; şi de lat, de 4 coţi să fie un gard; o măsură va fi la toategardurile. Şi 5 garduri vor fi ţiindu-se unulde alalt, şi 5 garduri vor fi ţiindu-se iară unulde altul. Şi vei face lor chiotori vinete, la marginea unui gard, de o parte, la împreunare, şiaşa vei face la marginea gardului den afară, cătră împreunarea a doua. Şi 50 de chiotorivei face la un gard şi 50 de chiotori vei face deo partr a gardului, spre împreunarea al doileagard, cu faţa unul cătră alalt împotrivăstînd. Şi vei face 50 de copce de aur şi veiîmpreuna gardurile unul cu altul cu copcele, şiva fi un cort. Şi vei face piei de păr acoperi-  mînt pre cort, 11 piei să faci pre Eale. Lun- gimea unii piei va fi de 30 de coţi, şi de 4 coţiva fi lăţimea unii piei, o măsură va fi la piei. Şi vei împreuna ceale 5 piei într-un loc şi ceale 6 piei într-un loc, şi vei îndoi pialeaa şasea în faţa cortului. Şi vei face chiotori, cincizeci la marginea unii piei, carea va fi lamijlocul împreunării, şi 50 de cheotori vei facepre marginea pieii ce împreună pre a doua.Şi vei face 50 de belciuge de aramă, şi vei împreuna belciugele, den cheotori de căpă- tîie, şi vei împreuna pieile şi vor fi una. Şi vei supune ce prisoseaşte de pieile cortului, jumătate de pieile ce prisoseaşte vei acoperice prisoseaşte de pieile den cort, vei acoperidendărătul cortului. Un cot den cela şi un cot den celalalt, den prisositul pieilor den lun- <p 58>gimea pieilor cortului, şi va fi de acoperit precoaste cortului, de o parte şi de alta, ca săacopere. Şi vei face acoperemînt cortului, piei de berbeace ruşite, şi acoperemînturipreste acesta, piei vinete, pe deasupra. Şivei face stîlpi cortului, de leamne neputrede.De zeace coţ să faci un stîlpu şi de un cot şijumătate lăţime a unui stîlpu. Doao gardinela un stîlpu stînd unul cătră alalt, aşa să faci latot stîlpii cortului. Şi să faci stîlpii cortuluidespre partea despre miazănoapte. Şipatruzeci de cuiburi de argint să faci la cei 20de stîlpi, 2 cuiburi la un stîlpu, la amîndoaopărţile lui, şi 2 cuiburi stîlpului unuia, la amîn- doao părţile lui. Şi partea a doua, de cătrăaustru, 20 de stîlpi. Şi 40, cuiburile lor deargint, 2 cuiburi la un stîlpu, la amîndoao păr- ţile lui, şi doao cuiburi la un stîlpu, la amîn- doao părţile lui. Şi dendărătul cortului, despre partea despre mare, vei face 6 stîlpi.Şi doi stîlpi vei face la unghiurile cortului den- darăt. Şi vor fi tocma de jos şi într-un locvor fi ţie, den capete, într-o împreunare, aşavei face la amîndoao unghiurile tocma să fie.Şi vor fi 8 stîlpi, şi cuiburile de argint 16, doaocuiburi la un stîlpu şi doao cuiburi la alt stîlpu, la amîndoao părţile lui. Şi să faci zăvoarăde leamne neputride: 5 zăvoară la un stîlpu deo parte a cortului, Şi cinci zăvoară stîlpuluial părţii cortului al doilea, şi cinci zăvoară astîlpului dendărăt al părţii cortului de cătrămare. Şi zăvorul cel den mijloc, pren mijlo- cul stîlpilor să să petreacă de o parte pînă deceaea parte. Şi stîlpii să-i feareci cu aur, şiverigele să le faci de aur, întru care vei băgazăvoarale, şi vei polii zăvoarăle cu aur. Şivei rădica cortul după chipul ce se-au arătatţie în munte. Şi vei face acoperemînt devînăt, şi mohorît, şi roşu împletit, şi mătasătoarsă. Lucru ţăsut să faci pre el herovimu;şi să-l pui pre dînsul pre patru stîlpi nepu- trezi, poleiţ cu aur, şi capetele lor, de aur, şifundurile lor, patru, de argint. Şi vei puneacoperemîntul pre stîlpi şi vei băga acolo maiînlăuntru de acoperemînt chivotul mărturieişi va osebi acoperemîntul voao, între mijloculsfîntului şi între mijlocul Sfîntului Sfintelor.Şi vei acoperi cu acoperemîntul chivotul măr- turiei în Sfînta Sfintelor. Şi vei pune masaden afară de acoperemînt şi sfeaşnecul -dempotriva measii, despre partea cortuluicătră austru. Şi masa o vei pune desprepartea cortului de cătră miazănoapte. Şivei face uşii poală de acoperit, de vînăt, şimohorît, şi roşu împletit, şi de mătasăîmpletită, lucru de împestritoriu. Şi vei face acoperemîntului cinci stîlpi neputrezi şivei polii pre dînşii cu aur. Şi căpătîile lor - deaur, şi le vei topi lor 5 funduri de aramă.<Cap XXVII>Şi să faci jîrtăvnic de leamne nepu- trede, de cinci coţ de lungu şi 5 coţ delat. - În patru cornuri să fie jîrtăvni- cul -, şi de 3 coţ nălţimea lui. Şi veiface coarnele în ceale 4 cornuri.Dentr-însul să fie coarnele, şi le vei acoperi cuaramă. Şi vei face cunună jîrtăvnicului şiacoperemîntului lui; şi păharăle lui, şi cîrli- gele lui, şi cădelniţa lui, şi toate vasele lui, levei face de aramă. Şi să-i faci lui grătariude aramă în chip de mreajă, şi vei face grăta- riului patru verigi de aramă în patru cor- nuri. Şi vei pune pre dînsele supt grătariuljîrtăvoicului, den jos, şi va fi grătariul pînă lajumătate de jîrtăvnic. Şi vei face jîrtăvnicu- lui drugi de leamne neputrede şi le vei ferecacu aramă. Şi vei băga drugii în verigi şi săfie drugii spre amîndoao coastele jîrtăvnicu- lui, cînd îl vor rîdica pre dînsul. Găunos, descînduri, vei face pre el, dupe cela ce ţi s-auarătat în munte, aşa să fact. Şi vei facecurse cortului. Despre partea despre austru, pînzile curţii, de mătase răsucită, lungul 100 de coţi de o parte. Şi stîlpii lor 20, şi fundu- rile lor 20, de aramă; şi belciugile lor şi margi-nile, de argint. Aşa şi la partea de cătrămiazănoapte, pînza de 100 de coţi de lungă, şistîlpii lor 20, de aramă, şi belciugile lor şi mar- ginile stîlpilor şi cuiuburile lor, ferecate cu argint. Iară lătţimea curţii de cătră mare, pînza 50 de coţi, stîlpii lor 10 şi cuiuburile lorzeace. Şi lăţimea curţii de cătră răsărit, pînza de 50 de coţi, stîlpii lor 10, şi cuiuburilelor zeace. Şi de 15 coţi înălţimea pînzilor deo parte, stîlpii lor 3, şi cuiuburile lor trei. Şia doua parte, 15 coţi pînzele de nalte, stîlpiilor 3, şi cuiuburile lor trei. Şi porţii curţii, acoperimînt de 20 de coţi de nalt: de vînăt, şimohorît, şi roşu împletit, şi mătase răsucită, cu împistriturile croitoriului; stîlpii lor 4, şicuiuburile lor patru. Toţi stîlpii curţiiîmprejur, ferecaţi cu argint; şi capetele lor, deargint, şi cuiuburile lor, de aramă. Iară lun-  gimea curţii 100 spre o 100, şi lărgime 50 spre50, şi nalţimea de 5 coţi, de matesă răsucită, şicuiuburile lor, de aramă. Şi toată tocmeala, şi toate unealtele, şi ţaruşii curţii, de aramă. Şivei face haine vinete, şi mohorîte, şi roşii, casă slujască cu eale în sfinte. Şi tu porun- ceaşte fiilor lui Israil, şi să ia ţie untdelemnu demasline fără drojdii, curat, ales la lumină, pen- <p 59>tru ca să arză lumină pururea. În cortul măr-turiei, Den afară de acoperimîntul ce iastepreste făgăduinţă, aprinde-l-va pre el Aaronşi fiii lui, de cu sară pînă dimineaţă, înainteaDomnului. Leage veacinică - întru săminţiilevoastre de la fiii lui Israil. <Cap XXVIII>Şi tu adu lîngă tine pre Aaron, frate-tău, şi pre fiii lui şi, den fiii lui Israil, ca să-M preoţească Mie, Aaron, şiNadav, şi Aviud, şi Eliazar, şi Itha- mar fiii lui Aaron. Şi vei face veş- mînt sfînt lui Aaron, fratelui tău, întru cinsteşi mărire. Şi tu grăiaşte tuturor înţelepţilorla cuget, pre carii i-am umplut de duhul înţi- lepciunii şi sîmţirei, şi vor face veşmîntul celsfînt lui Aaron la cel sfînt, cu care să-M preo- ţească Mie. Şi aceaste - veşminte carelevor face: cel prejur pieptu, şi cea preste umăr, şi haina pînă la picioare, şi haină strălucită, şimitră, şi brîu. Şi vor face veşminte sfinte luiAaron şi feciorilor lui, pentru ca să-M preo- ţească Mie. Şi ei vor lua aurul, şi vînătul, şimohorîtul, şi roşul, şi mătasea, Şi vor facecea de preste umăr de mătase împletită, lucruţesut împistrit. Doao preste umere vor fi lui, ţiindu-se una de alta, pre amîndoao păr- ţile spînzurate. Şi ţăsătura celor presteumere, care iaste preste dînsa, după facere dentr-însa va fi de aur curat, şi vînăt, şi moho- rît, şi roşu torsu, şi mătase împletită. Şi veilua pre aceale doao pietri, pietri de zmaragdu, şi vei săpa în eale numele fiilor luiIsrail, Şase nume pre o piatră şi şase numecelealalte pre a doo piatră, după naşterilelor. Lucru de meşteşug de pietri, săpăturăde peceate vei săpa ceale doao pietri, pre numele fiilor lui Israil. Şi vei pune amîn- doao pietrile pre umerii cei de preste umăru.Pietri de pomenire sînt fiilor lui Izrail, şi valua Aaron numele fiilor lui Israil înainteaDomnului, pre amîndoao umerile lui, pome- nire pentru ei. Şi vei face paveze de aurcurat. Şi vei face doao lanţuri de aur curat, amestecate cu flori, lucru împletit, şi vei punelanţurile împletite peste pevecioare, dupăînainţile umerilor lor, denainte. Şi vei faceengolpion judecăţilor, lucru împistrit, dupretocmeala cei preste umăr: să faci pre dînsaden aur, şi den vînăt, şi den mohorît, şi denroşu împletit, şi den mătase împletită vei facepre el. În patru colţuri va fi, îndoit, de o palmăde lung şi de o palmă de lat. Şi vei ţease într- însul ţesături, dupe piatră, cu patru rînduri. Unrînd de pietri va fi sardion, topazion şi zmaragd;un rînd. Şi al doilea rînd: anthrax, şi zamfir şiiaspis. Şi rîndul al treilea: lighirion, şiahatis şi amethistos. Şi rîndul al patrulea: hrisolithos, şi virilion şi onihion; acoperite cuaur şi legate cu aur să fie, dupre rîndullor. Şi pietrile să fie den numele fiilor lui Israil, doaosprăzeace, înaintea Domnului, preamîndoao umerile lui; doaosprăzeace - duprenumele lor, dupre naşterile lor, cioplituri depeceţi, fieştecăruia dupe nume să fie la 12neamuri. Şi vei face preste engolpion lan- ţuri împletite, lucru de lănţuşă de aurcurat. Şi va lua Aaron numele fiilor lui Israil pre engolpion judecăţii, pre piept, întrînd la sfinte, pomenire înaintea lui Dum-nezău. Şi vei pune pe engolpion judecăţii lanţurile ceale lănţuite, pre amîndoao părţileengolpiului le vei pune. Şi ceale doao paveze vei pune pre amîndoao umerile, dea- supra cei preste umere, den faţă. Şi vei pune pe engolpiul judecăt, ii arătarea şi adevă- rul, şi va fi pre pieptul lui Aaron, cînd întrăînlăuntru la sfîntă, naintea Domnului. Şi vapune Aaron judecăţile fiilor lui Izrail pre piept, înaintea Domnului, pururea. Şi vei face îmbrăcăminte, pînă în picioare, tot de vînăt.Şi va fi gura lui dentr-însul în mijloc, avînd gure împrejurul gurii, lucru ţesut, împletituraţesută dentr-însul, pentru ca să nu să spin- tece. Şi vei face pre marginea îmbrăcămin-  ţii, den jos, ca nişte rodei mici, de rodei înflo- rite, de vînăt, şi de mohorît, şi de roşu răsu- cit, şi de mătase împletit, pre margineaîmbrăcăminţii premprejur. Şi într-acestaş chip, rodei mici de aur, şi clopoţi în mijlocullor, pemprejur, lîngă rodei de aur - clopoţel, şi floare pre marginea îmbrăcăminţii pem-prejur. Şi va fi Aaron cînd va slujî, ascultat va fi glasul lui, întrînd la sfinte, înaintea Dom- nului, şi ieşind, pentru ca să nu moară. Şi vei face potcoavă de aur curat şi vei închipuiîntr-însa chip de peceate, sfinţire Domnului.Şi vei pune pre ea pre vînăt împletit, şi va fi pe mitră, den faţa mitrei va fi, şi va fi pre frun- tea lui Aaron. Şi va rîdica Aaron greşalele celor sfinte, oricîte vor sfinţi fiii lui Israil, toată darea sfintelor lor, şi va fi pre fruntea luiAaron, pururea priimită lor înaintea Domnu- lui. Şi strînsorile hainelor, de mătase, şi vei face chivără de mătase, şi brîu vei face, lucruîmpistrit. Şi fiilor lui Aaron vei face îmbră- căminţi, şi brîne, şi chivere, le vei face lor încinste şi mărire. Şi vei îmbrăca aceastea pre Aaron, fratele tău, şi pre fiii lui cu dînsul, şi vei pomăzui pe dînşii şi vei împlea mînilelor şi-i vei sfinţi pre ei, pentru ca să prio- ţească Mie. Şi vei face lor nădragi de in, să acopere ruşinea trupurilor lor, de labrîu pînă la coapse să fie. Şi va avea Aaron şi fiii lui aceastea cînd vor întra în-  <p 60> lăuntru la cortul mărturiei, cînd mergu să slu-  jască cătră jîrtăvnicul sfîntului; şi nu vor aduce pre ei greşală, ca să nu moară. Leage veacinica - lui şi seminţii lui după dînsul.<Cap XXIX>Şi aceastea sînt carele vei face lor, veisfinţi pre dînşii, pentru ca să slujascăMie ei: Vei lua den boi un viţel, şiberbeci curaţi doi, şi pîine nedospităşi frămîntată în untdelemnu, şi plăcintenedospite unse cu untdelemnu. De făinăaleasă de grîu să faci pre eale. Şi să le pui preeale pre o coşniţa, Le vei aduce şi le veiapropia pre coşniţe, şi viţălul şi cei doi ber- beci. Şi pre Aaron şi pre feciorii lui îi veiaduce la uşîle cortului mărturiii şi vei scăldapre dînşii cu apă. Şi luîndu veşmintele, veiîmbrăca pre Aaron, fratele tău, şi haina ceapînă jos, şi cea preste umăr, şi engolpiul, şi veiîmpreuna acesta, engolpiul, cătră cea pesteumăr. Şi vei pune mitre pre capul lui, şi veipune potcoava-sfinţenia pre mitră. Şi veilua den untdelemnul unsorii şi-l vei turna precapul lui şi vei unge pre dînsul. Şi fecioriilui îi vei aduce şi vei îmbrăca pre ei cu haineleşi-i vei încinge pre dînşii cu brînele, Şi veipune lor chiverele, şi va fi lor slujbă Mie înveac. Şi vei săvîrşi mîinile lui Aaron şi mînilefiilor lui. Şi vei aduce viţelul la uşîle cortu- lui mărturiii şi vor pune deasupra Aaron şi fiiilui mînile lor pre capul viţelului, înainteaDomnului, lîngă uşîle cortului mărturiei. Şivei junghea viţelul înaintea Domnului, lîngăuşîle cortului mărturiei. Şi vei lua den sin- gele viţelului şi vei pune pre coarnele jîrtăvni- cului cu deagetul tău, iară celalalt tot sîngelevei turna lîngă fundul jîrtăvnicului. Şi veilua toată grăsimea ce iaste pre pîntece, şi pra- porul ficatului, şi amîndoi rănichii, şi grăsi- mea de peste ei, şi vei pune prejîrtăvnic. Iară cărnurile viţelului, şi pialea, şi balega, vei arde cu foc, afară den tabără, pentru că iaste a păcatului. Şi vei lua preun berbeace şi vor pune Aaron şi fiii lui mînilelor pre capul berbeacelui, Şi vei jungheaberbeacele şi, luîndu sîngele, vei turna pre jîr-tăvnic împrejur. Şi pre berbeace îl veispinteca în doao şi părţile, şi vei spăla maţeleşi picioarele cu apă, şi vei pune deasupra des- picăturilor, împreună cu capul. Şi veiaduce pre berbeace tot pre jîrtăvnic, ardere-de-tot Domnului, cătră miros de bună miro- sire, jîrtvuire Domnului iaste. Şi vei luaberbeacele al doilea, şi va pune Aaron şi fiiilui mînile lor pre capul berbeacelui, Şi-l veijunghea pre dînsul, şi vei lua den sîngelelui şi vei pune pre marginea urechii lui Aaroncei direapte, şi pre marginea mînei ceidireapte, şi pre marginea piciorului celuidirept, şi pre marginele urechilor fiilor luiceale direapte, şi pre marginile mînilor lorcelor direapte, şi pre marginile picioarelor lorcelor direapte. Şi vei lua den sîngele jîrtăv- nicului şi den untdelemnul ungerii şi veistropi pre Aaron şi pre veşmîntul lui, şi prefiii lui şi pre veşmintele fiilor lui cu dînsul; şise va sfinţi el şi veşmîntul lui, şi fiii lui şi veş-mintele fiilor lui împreună cu dînsul. Iară sîngele berbeacelui î1 vei turna pre jîrtăvnicîmprejur şi vei lua de la berbeace grăsimealui, şi grăsimea ce acopere pîntecele lui, pra-porul ficatului, şi rănichii amîndoi, şi grăsi-mea ce iaste pre dînşii, şi braţul dirept; -pentru că iaste săvîrşenie aceasta. - Şi opîine den untedelemnu, şi o plăcintă den coş- niţa azimelor, cărora sînt puse înaintea Dom-nului, Şi vei pune toate pre mîinele lui Aaron şi pre mîinele fiilor lui, şi vei osebi predînşii osebire naintea Domnului, şi vei punetoate pre mîinele lui Aaron. Şi vei priimi pre eale den mîinele lor şi le vei aduce pre jîr- tăvnicul arderei-de-tot, cătră miros de bună mirosire naintea Domnului; jîrtvă iaste Dom- nului. Şi vei lua pieptul den berbeacele săvîrşirii, carele iaste al lui Aaron, şi-l veiosebi pre dînsul osebire înaintea Domnului; şiva fi ţie în parte. Şi vei sfinţi osebirea piep- tului şi braţul despărţirii, carele s-au osebit şicarele se-au luat de la berbeacele săvîrşirii, dela Aaron şi de la fiii lui. Şi va fi lui Aaron şi fiilor lui leage veacinică, de la fiii lui Israil, pentru că iaste aceasta luoare, şi osebire va fide la fiii lui Israil, den jîrtvele mîntuirii, luareDomnului. Şi veşmîntul sfîntului, care iaste lui Aaron, va fi fiilor lui după dînsul, şi săsă pomăzuiască ei întru dînsele şi să sfîrşascămîinele lor. Şapte zile le va îmbrăca popa cel mare pentru dînsul dentru fiii lui, carele vaîntra la cortul mărturiii să slujască în cealesfinte. Şi berbeacele săvîrşirii vei lua şi veifiarbe cărnurile în loc sfînt şi vor mînca Aaronşi fiii lui cărnurile berbeaciului. Şi pîineleden coşniţă, lîngă uşăle cortului mărturieiVor mînca pre Eale, întru care se-au sfinţit, întru dînsele să săvîrşască mîinele lor, săsfinţească pre dînşii. Şi de alt neam să numănînce den eale, pentru că sînt sfinte.Iară de vor rămînea den cărnurile jîrtveisăvîrşirii şi den pîini pînă dimineaţa, vei ardecealealalte cu foc, nu să vor mînca, pentru căsfinţire iaste. Şi vei face lui Aaron şi fiilor lui aşa după toate cîte am poruncit ţie:şapte zile vei săvîrşi mîinile lor. Şi viţelul cela al păcatului vei face în ziua cu-<p 61>răţeniii, şi vei curăţi jîrtăvnicul, cînd te veisfînţi tu pre el, şi vei unge pre el, ca să sfin-ţeşti pre el. Şapte zile vei curăţi jîrtăvnicul,şi-l vei sfinţi pre el, şi va fi jîrtăvnicul sfîntulsfinţilor; tot cel ce să va atinge de jîrtăvnic seva sfinţi. Şi aceastea sînt cîte vei face sprejîrtăvnic: miei de un an, cureţ, doi de zi, nen-cetat, roditură nencetată; Un miel vei facedimineaţa, şi mielul al doilea îl vei face decătră seară; Şi a zeacea de făină curată,frămîntată cu untdelemnu aşăzat, a patra denin, şi turnare a patra den in de vin, la unmiel; Şi mielul al doilea îl vei face de cătrăseară, după jîrtva de dimineaţă, şi după tur-narea lui, vei face întru miros de bună miro-sire, roditură Domnului. Jîrtva neîncetăriiîn auzurile şi în seminţiile voastre, pre uşîlecortului mărturiei, înaintea Domnului, întrucarele Mă voiu arăta ţie acolo, ca să grăiescuţie. Şi Mă voiu făgădui acolo fiilor lui Israilşi Mă voiu sfinţi în mărirea Mea. Şi voiusfinţi cortul mărturiii şi jîrtăvnicul; şi preAaron şi fiii lui voiu sfinţi, ca să-M preoţeascăMie. Şi Mă voiu chema întru fiii lui Izrail şivoiu fi lor Dumnezău. Şi vor cunoaşte căEu sînt Domnul Dumnezăul lor, Cela ce i-amscos pre ei den pămîntul Eghipetului, să Măchem lor şi să fiu lor Dumnezău.<Cap XXX>Şi vei face jîrtăvnic de tămîiare deleamne neputrede, şi-l vei face predînsul de un cot de lungu şi de un cotde largu. În patru colţuri va fi, şi dedoi coţ de nalt, dentr-însul vor ficoarnele lui. Şi vei polii cu aur curat gră- tioara lui, şi păreţii lui împrejur, şi coarnelelui, şi vei face lui cunună împletită de aurîmprejur. Şi doao verigi de aur curat veiface lui supt cununa cea împletită a lui, laamîndoao laturile vei face, la amîndoao coas- tele, şi vor fi la părîngi margini, pentru ca sărădice pre dînsul cu dînsele. Şi vei facepărîngi de leamne neputrede, şi-i vei ferecapre ei cu aur. Şi vei pune pre el împotrivaacoperimîntului celui ce iaste pre chivotulmărturiilor, întru care Mă voiu arăta Eu ţieacolo. Şi va tămîia Aaron pre dînsul tămîietocmită măruntă, dimineaţa-dimineaţa, cîndtocmeaşte luminele, va tămîia pre dînsul.Şi cînd va aprinde Aaron luminele sara, vatămîia pre dînsul tămîiare neîncetată, puru-rea, înaintea Domnului, în seminţile lor. Şinu veţi aduce pre el altă tămîie, luare jîrtvă;şi turnare să nu turnaţi pre dînsul. Şi seva ruga Aaron pre coarnele lui o dată într-unan; den sîngele curăţeniii păcatelor iertării odată într-un an va curăţi pre el, în seminţiilelor. Sfîntu, sfîntu lor iaste Domnului"'.Şi grăi Domnul cătră Moisi, zicînd: ,,De vei lua gîndul fiilor lui Israil în socotinţa lor, şi vor da fieşcarele mîntuire pentru sufle- tul lor Domnului, şi nu va fi întru ei cădeare însocotinţa lor. Şi aceasta iaste care vor da cîţi vor mearge la socotinţă: jumătate dedidrahmă, după didrahmul cel sfînt, doaozecide bani didrahmul, iară jumătate de didrahmă- venitul Domnului. Tot carele mearge la socotinţă, den 20 de ani în sus, vor da venitulDomnului. Cel bogat nu va adaoge şi cel sărac nu va împuţina den jumătate dedidrahmă a da venitul Domnului, pentru fiiilui Israil, să să roage pentru sufletelevoastre. Şi vei lua argintul venitului, pentru fiii lui Israil, şi-l vei da la lucrul cortu- lui mărturiii, şi va fi fiilor lui Israil pomenireînaintea Domnului, să vă rugaţi pentru sufle- tele voastre". Şi grăi Domnul cătră Moisi, zicînd: ,,Fă spălătoare de aramă, şi fundul ei - de aramă, ca să să speale; şi o vei pune înmiljocul cortului mărturiii şi în mijlocul jîrtăv- nicului. Şi vei turna într-însa apă şi-ş vor spăla Aaron şi fiii lui dentr-însa mînile lor şipicioarele. Cînd vor mearge la cortul măr- turiii, se vor spăla cu apă, şi nu vor muri; saucînd mergu la jîrtăvnic să slujască şi să aducăarderile-de-tot Domnului, îş vor spăla mînileşi picioarele cu apă, cînd întră la cortul mărtu- riii, pentru ca să nu moară. Şi va fi lor leageveacinică, lui, şi rudeniilor lui după dînsul".Şi grăi domnul cătră Moisi, zicînd: ,,Şi tu iamirosuri: floare de zmirnă aleasă, 500 de sicli,şi scorţişoară mirositoare, jumătate de atîta,250; şi trestie mirositoare, doao sute şi cinci- zeci. Şi de ireos, 500 de sicli, de cel sfînt, şi untdelemnu de maslin, in. Şi vei face pre dînsul untdelemnu unsoare sfîntă, mir miro- sitoriu, cu meşteşugul făcătoriului de mir;untdelemnu unsoare sfîntă va fi. Şi vei unge dentr-însul cortul mărturiei, şi chivotulmărturiei Şi toate vasele ei, şi sfeaşnecul şi toate vasele lui, şi jîrtăvnicul tămîii, şi jîrtăv- nicul arderilor-de-tot Şi toate vasele lui, şi masa şi toate vasele ei, şi spălătoarea şi fun- dul ei. Şi le vei sfinţi pre eale şi vor fi sfinte sfintelor; tot cine se va atinge de eale se vasfinţi. Şi pre Aaron şi pre fiii lui vei unge şi-i vei sfinţi pre ei, ca să-M preoţeascăMie. Şi fiiilor lui Israil le vei grăi, zicînd: 'Untdelemnu unsoare de pomăzuit, sfînt va fiacesta voao, întru seminţiile voastre. Pe trupul omenescu să nu să ungă şi după toc- meala aceasta să nu faceţi voao singuri întruacesta chip. Sfînt iaste şi sfinţenie va fi voao.Carele va face întru acesta chip şi carele va<p 62>da dentr-însul la altul, de alt neam, va periden norodul lui' ". Şi zise Domnul cătrăMoisi: " Ia-ţi ţie mirosuri, zmirnă aleasă, şioniha, şi halvan de miros, şi tămîie curată, tocma unul ca altul va fi. Şi va face întru eltămîie, lucru de făcătoriu de mir, den tocmi- rea făcătoriului de mir, curat, lucru sfînt. Şivei tăia dentr-aceastea mărunt şi vei puneîmpotriva mărturiilor, în cortul mărturiei, deunde Mă voiu arăta ţie de acolo. Sfînt sfintelorva fi voao. Tămîie, După tocmeala aceasta, să nu faceţ voao înşivă. Sfînţenie va fi voaoDomnului. Carele va face într-acestaşchip, ca să să mirosască întru dînsul, va perisufletul aceluia den norodul lui".<Cap XXXI>Şi grăi Domnul cătră Moisi, zicînd:"Iată, am chemat anume pre Veseleil, feciorul lui Uri, feciorul lui Or, denneamul Iudii, Şi l-am umplut preel duh dumnezăiesc de-nţelepciune, şi de priceapere, şi de ştiinţă, în tot lucrul săcugete, Şi să fie mai mare preste meşteri, să lucreaze aurul, şi argintul, şi arama; Şivînătul, şi mohorîtul, şi roşul răsucit, şi măta- sea împletită, şi lucrurile pietrilor la fapte, şilucrurile teslăriei leamnelor să lucreaze dupătoate lucrurile. Şi Eu am dat lui şi pre Eliaval lui Ahisamah, den neamul lui Dan, şi la totpriceputul la inimă am dat priceapere, şi vorosteni şi vor face toate cîte ţi-am poruncitţie: Cortul mărturiei, şi chivotul făgăduin- ţii, şi acoperemîntul ce iaste peste dînsul, şitocmeala cortului, şi jîrtăvnicul, Şi masa şitoate vasele ei, şi sfeaşnicul cel curat şi toatevasele lui, şi spălătoarea şi fundul ei, Şiveşmentele ceale de slujbă ale lui Aaron şiveşmentele fiilor lui, ca să-M prioţeascăMie, Şi untdelemnul ungerii, şi tămîiaîmpreunării sfîntului, după toate cîte amporuncit Eu ţie vor face". Şi grăi Domnulcătră Moisi, zicînd: " Şi tu porunceaşte fii- lor lui Israil, zicînd: "Căutaţi şi sîmbeteleMeale păziţ, pentru că iaste semnu lîngăMine, şi întru voi, în rudele voastre, ca săcuncaşteţ că Eu sînt Domnul, Cel ce vă sfin-ţescu pre voi. Şi să păziţ sîmbăta, căcesfîntă iaste aceasta Domnului şi voao. Cela ceva pîngări pre dînsa, cu moarte se va omorî;tot carele va face într-însa lucru, va peri sufle- tul acela den mijlocul norodului său. Şasezile vei face lucrurile, iară a şapte zi - sîm- băta, odihnă sfîntă Domnului; tot cine va facelucrul în ziua a şaptea, cu moarte se va omorî.Şi vor păzi fiii lui Israil sîmbetele, ca să facăpre dînsele în neamurile lor. Făgăduinţăveacinică întru Mine, şi fiilor lui Israil semnuiaste veacinic, că în şase zile au făcut Domnulceriul şi pămîntul, şi în a şaptea zi au încetat şiS-au odihnit". Şi deade lui Moisi, cîndpărăsi grăindu lui în muntele Sinaii, cealedoao leaspezi ale mărturiei, leaspezi depiatră, scrise cu deagetul lui Dumnezău.<Cap XXXII>Şi văzînd norodul că au zăbovit Moisisă se pogoară den munte, să rîdicănorodul pre Aaron şi ziseră lui:"Scoală şi fă noao dumnezăi carii vormearge înaintea noastra, că Moisi, acesta omul carele ne-au scos pre noi denpămîntul Eghipetului, nu ştim ce i se-au făcutlui". Şi zise lor Aaron: " Luaţ cerceii cei de aur den urechile muierilor voastre şi featelorşi-i aduceţ la mine". Şi luară tot norodul cerceii cei de aur care era în urechile muieri- lor lor şi-i aduseră cătră Aaron. Şi le priimi den mîinele lor şi le-au făcut pre dînsele întipariu, şi le făcu pre dînsele viţel vărsat. Şizise: " Aceştea sînt dumnezăii tăi, Israil, carete-au scos den pămîntul Eghipetului". Şi:văzînd Aaron, au zidit jîrtăvnic înaintea lui, şistrigă Aaron, zicînd: " Praznic Domnului -mîne!" Şi mînecînd a doua zi, au suit arde- ri-de-tot şi aduse jîrtvă de mîntuire; şi şăzunorodul a mînca şi a bea, şi să sculară ajuca. Şi zise Domnul cătră Moisi, zicînd:" Pasă degraba, pogoară de aicea, pentru căfărădeleage au făcut norodul tău care ai scosden pămîntul Eghipetului. Ieşiră curîndden calea carea ai poruncit lor şi au făcut lorviţel şi se-au închinat lui şi jărtviră lui şi ziseră:"Aceştea sînt dumnezăii tăi, Israil, carei te-auscos pre tine den pămîntul Eghipetului!, Şiacum lasă-Mă şi, mîniindu-Mă cu urgie spredînşii, voiu sfărîma pre ei şi voiu face pre tineîn limbă mare". Şi să rugă Moisi înaintea Domnului Dumnezăului lui şi zise: " Pentruce, Doamne, Te mînii cu urgie pre norodulTău pre carele ai scos den pămîntul Eghipetu- lui, în puteare mare şi în braţul Tău cel nalt?Ca să nu zică doară eghipteanii, zicînd: "Cu hicleşug au scos pre ei, să-i ucigă pren munţişi să-i topească pre ei de pre pămînt'. Poto-leaşte-Te de urgia mîniei Tale şi blînd fiipre răotatea norodului Tău Aducîndu-T*i aminte de Avraam, şi de Isaac, şi de Iacov, slugile Tale, cărora Te-ai jurat lor spre Tine şiai grăit lor, zicînd: "Mult voiu înmulţi seminţiavoastră, ca stealele ceriului de mulţime; şi totpămîntul acesta" care ai zis să-l dai seminţieilor şi vor ţinea pre dînsul în veaci". Şi Să îmblînzi Domnul pentru răotatea ce au zis săfacă norodului Său. Şi întorcîndu-se Moisi, să pogorî den munte, şi ceale doao table alemărturiei - în mîinile lui, leaspezi de piatră, scrise de-amîndoao părţile, de o parte şi de altaera scrise peste tot. Şi leaspezile lucrul lui <p 63>Dumnezău era, şi scrisoarea, scrisoarea luiDumnezău iaste, săpată în leaspezi. Şi auzind Iisus glasul norodului strigînd, zise cătră Moisi: " Glas de războiu-în tabără!"Şi zise Moisi: " Nu iaste glas începătorilor de vîrtute, nici glas de începători de fugă, ceglas de începători de vin eu auzu". Şi cînd se apropie de tabără, văzu viţelul şi horile şi, mîniindu-se cu urgie Moisi, aruncă den mîinile lui amîndoao leaspezile şi sfărîma predînsele supt munte. Şi luund vitelul carele au făcut, l-au ars pre dînsul cu foc, şi-l măcină mărunt, şi sămană pre dînsul pre apă, şi-ladăpă pre dînsul fiilor lui Israil. Şi zise Moisi cătră Aaron: " Ce ţi-au făcut norodul acesta de ai adus pre dînşii păcat mare?" Şizise Aaron cătră Moisi: " Nu te scîrbi, doamne, că tu ştii pornirea norodului acestuia. Pentru că-m ziseră mie: "Fă-ne noao dumnezăi carii vor mearge înaintea noastră, pentru că Moisi, omul acesta carele ne-au scos pre noi den pămîntul Eghipetului, nuştim ce i se-au făcut lui'. Şi ziş lor: "La cine iaste aur, adunaţi-l!, Şi-l adunară şi mi-l deaderă; şi am aruncat pre dînsul în foc şi ieşiviţelul acesta". Şi văzînd Moisi norodul cum se-au risipit, (că-i risipise pre ei Aaron, bucurie nepriatinilor lor), Stătu Moisi preuşa taberii şi zise: "Cine iaste spre Domnul? Vie cătră mine!" Şi se adunară cătră el toţi fiiilui Levi. Şi zise lor: " Aceasta zice Domnul Dumnezăul lui Israil: "Puneţi fieşcarele sabia lui pre coapsă, şi îmblaţi pren mijloc, şi vă întoarceţi den poartă în poartă pren tabără şi ucideţi cineş pre fratele său, şi cineş pe aproapele lui, şi cineş pre cel de lîngăel'". Şi făcură fiii lui Levi dupe cum le porînci lor Moisi. Şi căzură den norod în ziua aceaea ca vreo trei mii de oameni. Şi zise lorMoisi: " Umpleţi mîinile voastre astăzi Domnului, fiecarele întru fiiul său, şi în fratelelui, ca să să dea pre voi blagoslovenie". Şi fu a doua zi, zise Moisi cătră norod: " Voi aţi greşit greşală mare. Şi acum, să mă suiu cătră Dumnezău ca să mă rog pentru greşalavoastră". Şi să întoarse Moisi cătră Domnul şi zise: " Rogu-mă, Doamne, greşit-au norodul acesta greşală mare şi ş-au făcut lordumnezăi de aur. Şi acum, de vei să laşi lor păcatul lor, lasă-l; iară de nu, stinge-mă dencartea carea ai scris". Şi zise Domnul cătrăMoisi: " Carele au greşit înaintea Mea, voiu stinge pre dînşii den cartea Mea. Iară acum pasă şi te pugoară şi povăţeaşte norodul acesta la locul care ţi-am zis ţie. Iată, îngerul Mieu va mearge înaintea feaţii tale, iară în ziua ce voiu socoti, voiu aduce pre ei păcatullor". Şi lovi Domnul pre norod, pentru facerea viţelului carele au făcut Aaron.<CAP XXXIII>Şi zise Domnul cătră Moisi: " Pasă înainte, sui-te de aicea tu şi norodul tău, pre carii ai scos den pămîntul Eghipetului la pămîntul care M-am jurat lui Avraam, şi lui Isaac, şi lui Iacov, zicînd: "Seminţiei voastre voiu da pămîntul acesta", Şi voiu trimite îngerul Mieu înaintea feaţii tale şi vei scoate pre hananeu, pre amoreu, pre heteu, şi ferezeu, şi ghergheseu, şi eveu, şi ievuseu, Şi te voiu băga în pămînt ce cură lapte şi miare, pentru că nu Mă voiu sui cu tine, că norodul acesta iaste tare la  cerbice, ca să nu te topescu pre cale". Şi auzind norodul cuvîntul acest rău, plînseră cu plînsuri. Şi zise Domnul cătră Moisi: " Grăiaşte fiilor lui Israil: "Voi - norod grei la cerbice! Căutaţ să nu altă rană aduc Eu preste voi, şi voiu topi pre voi. Acum dară, luaţi-vă podoabele maririlor voastre şi podoaba, şi-ţ voiu arăta ceale ce-ţ voiu face ţie". Şi-ş luară fiii lui Israil podoaba lor şi îmbrăcăminţile lor de la muntele lui Horiv. Şi luînd Moisi cortul lui, întinseafară den tabără, departe de tabără, şi să chiema: cortul mărturiei; şi fu tot cela ce cerca pre Domnul, ieşiia la cortul cel de afară den tabără. Şi cînd întra Moisi în cortul cel de afară den tabără, sta tot norodul privind, careş de la uşa cortului său, şi lua aminte mergînd Moisi, pînă ce intra el în cortu. Şi deca întra Moisi în cort, pogorîia stîlpul norului şi sta la uşîle cortului, şi grăiia Moisi. Şi vedea tot norodul stîlpul norului stînd pre uşa cortului şi, stînd tot norodul, să închina careş de la uşa cortului său. Şi grăi Domnul cătră Moisi, faţă la faţă, ca cînd ar grăi neştine cătră priatinul lui. Şi să sloboziia la tabără, iară sluga Iisus, feciorul lui Navi, tînăr, nu işiia afară den cort. Şi zise Moisi cătră Domnul: " Iată, Tu zici mie: "Rădică norodul acesta!" Şi Tu nu mi-ai arătat pre carele vei trimite cu mine. Şi Tu mi-ai zis mie: "Ştiu-te mai bine decît pre toţi şi dar ai la Mine!" Deci, de am aflat har înaintea Ta, arata-Te-mi mie pre Tine, cunoscut să Te văzu, pentru ca să fiu aflat harînaintea Ta şi pentru ca să cunosc cum limba aceasta norodul Tău iaste". Şi zise: " Eu voiu mearge înaintea ta şi te voiu odihni pre tine". Şi zise cătră Dînsul: " De nu vei mearge Tu împreună cu noi, să nu mă scoţi de aicea. Şi cum cunoscut va fi adevărat că am aflat har lîngă Tine eu şi norodul Tău, fără numai mergînd Tu împreună cu noi? Şi mă voiu mări eu şi norodul Tău decît toate limbile cîte sînt pre pămînt". Şi zise Domnul cătră Moisi: " Şi cuvîntul acesta care ai zis tu ţi-l voiu face, pentru că ai aflat har înaintea Mea şi te ştiu decît pre toţi".<p 64>Şi zise: " Arată-mi mărirea Ta!" Şi zise:" Eu voiu treace mai înainte de tine cu mărireaMea şi voiu chiema cu numele Domnuluiînaintea ta: Şi voiu milui pre cine voiu milui, şi nu Mă voiu îndura de care nu Mă voiuîndura". Şi zise: " Nu vei putea să vezi faţaMea, pentru că nu va vedea om faţa Mea şi sătrăiască". Şi zise Domnul: " Iată loc la Mineşi vei sta pe piatră. Şi cînd va treace mărirea Mea, şi te voiu pune la gaura pietrii şi voiuacoperi cu mîna Mea pre tine, pînă voiutreace. Şi voiu lua mîna Mea şi atuncea veivedea denapoia Mea, iară faţa Mea nu ţi se vaarăta ţie".<Cap XXXIV>Şi zise Domnul cătră Moisi: " Ciopleaş- te-ţ ţie doao leaspezi de piatră, ca şiceale dentîiu, şi te suie la Mine înmunte, şi voiu scrie pre leaspezicuvintele care era pre leaspezileceale dentîiu, care le-ai fărîmat. Şi tegăteaste dimineaţă şi te vei sui la munteleSinaiei şi vei sta cătră Mine acolo pe vîrfulmuntelui. Şi nimenea să nu să suie cu tine, şi nimenea să nu să ivească în tot muntele! Şioile şi boii să nu să pască aproape de munteleacela". Şi ciopli doao leaspezi de piatră, caşi ceale dentîi. Şi mînecînd Moisi dins-de-dimineaţa, s-au suit la muntele Sinaii, dupăcum i-au poruncit lui Domnul. Şi luo Moisi cudînsul ceale doao leaspezi de piatră. Şi Săpogorî Domnul în nor şi acolo stătu lîngă el. Şichemă numele Domnului. Şi trecu Domnulnaintea feaţii lui, şi chemă: " Domnul, Dom- nul Dumnezeul cel îndurătoriu şi milostiv, mult-îngăduitoriu şi mult-milostiv, Şi ade-vărat, şi direptatea păzînd, şi făcînd milă lamii, rădicînd fărădelegile, şi strîmbătăţile, şigreşalele, şi pre cel vinovat nu curăţeaşte, aducînd păcatele părinţilor spre feciori şispre fiii fiilor, preste a treia şi a patrarudă!" Şi grăbind Moisi, plecîndu-se prepămînt, să închină şi zise: " De am aflat harînaintea Ta, meargă Domnul împreună cunoi. Pentru că norodul iaste greu la cerbice; şivei lua Tu păcatele şi fărălegile noastre, şivom fi ai Tăi". Şi zise Domnul cătră Moisi:" Iată, Eu puiu ţie făgăduinţa, înaintea a totnorodul tău, şi voiu face slăvite, care nu s-aufăcut în tot pămîntul şi în toată limba; şi vavedea tot norodul întru care sînt faptele Dom-nului că minunate sînt care voiu face Euţie. Ia tu aminte toate cîte Eu poruncescuţie: Iată, Eu voiu scoate den faţa voastră preamoreu, şi pre hananeu, şi ferezeu, şi preheteu, şi pre eveu, şi pre ghergheseu, şi preevuseu. Ia aminte pre tine, ca nu cîndva veipune făgăduinţa cu ceia ce şăd pre pămîntîntru care întri la dînsul, ca să nu să facă pia- decă întru voi. Capiştile lor să le sfărîmaţi, şi stîlpii lor să-i zdrobiţi; şi desişiurile lor să letăiaţi şi cioplitele dumnezeilor lor să le ardeţicu foc, Pentru că nu vă veţi închina la alţi dumnezei, că Domnul Dumnezeu - nume"Rîvnit", Dumnezeu rîvnitoriu iaste. Ca să nu pui vreodinioară făgăduinţă cu cei ce şădpre pămînt, şi vor curvi după dumnezeii lor, şi vor jîrtvi dumnezeilor lor, şi te vor chiema şivei mînca den jîrtvele lor. Şi vei lua den featele lor fiilor tăi, şi den featele tale vei dafiilor lor; şi vor curvi featele tale dendarătuldumnezeilor lor, şi vor curvi fiii tăi dendarătuldumnezeilor lor. Şi dumnezei vărsaţi să nu faci ţie. Şi praznicul azimelor să păzeşti: şapte zile vei mînca azime, după cum amporuncit ţie, după vreame în luna celor noao, pentru că în lună noao ai ieşit den Eghipet.Tot cel ce deşchide zgăul, ai Miei sînt, partea bărbătească: dentîi născut al viţelului şi dentîinăscut al oii. Şi cel dentîi născut al celui de supt jug, vei mîntui cu oaie; iară de nu veimîntui pre dînsul, vei da preţul lui; tot celdentîi născut fiilor tăi, vei mîntui; să nu tearăţi înaintea Mea deşart. Şase zile lucrează, iară a şaptea zi te vei odihni; cusămănatul şi cu seacirea, vei odihni. Şi praznic săptămînilor Îm vei face, începăturaseacirii grîului, şi praznicul adunării, la mijlo-cul anului. Trei vremi ale anului se va ivi toată partea bărbatească a ta înaintea Dom-nului Dumnezăului Israil, Căce, cînd voiu scoate limbile den naintea feaţii tale şi voiulărgi hotarăle tale, nu va pohti nime pămîntu- lui tău, cînd te vei sui să te arăţi înaintea Dom- nului Dumnezăului tău, trei vremi ale anului.Să nu junghi pre aluat sînge jîrtvelor Meale şi să nu doarmă pînă dimineaţa jîrtva praznicu- lui Paştelui. Ceale dentîi roduri ale pămîn- tului tău vei aduce în Casa Domnului Dumne- zăului tău. Să nu fierbi mielul cu laptelemumei lui". Şi zise Domnul cătră Moisi: "Scrie cuvintele aceastea tie, pentru că preaceastea cuvinte puiu ţie făgăduinţa şi luiIsrail". Şi era acolo Moisi înaintea Domnu- lui patruzeci de zile şi 40 de nopţi; pîine n-aumîncat şi apă n-au băut. Şi au scris pre leas-pezi cuvintele aceastea ale făgăduinţii: Cealezeace cuvinte. Iară cînd pogorîia Moisi den muntele Sinaii şi, iată, leaspezile pe mîinelelui Moisi. Şi pogorîndu-se el den munte, Moisi nu ştiia cum se-au merit chipul feaţiiobrazului lui, grăindu El cătră dînsul. Şi văzu Aaron şi toţ fiii lui Israil pre Moisi, şiera merit chipul feaţii obrazului lui, şi sătemură a să apropia lîngă dînsul. Şi chemă pre dînşii Moisi şi să întoarseră cătră dînsulAaron şi tot boiarii adunarii, şi grăi Moisi<p 65>cătră dînşii. Şi după aceasta, veniră la dîn-sul toţi fiii lui Israil şi le porunci lor toate cîteau poruncit Domnul cătră dînsul în munteleSinaii. Şi de vreame ce părăsi grăind cătrădînşii, puse pe obrazul lui acoperemînt. Şicînd vrea mearge Moisi înaintea Domnului săgrăiască Lui, lua acoperemîntul pînă ce ieşiiaşi, ieşînd, grăiia tuturor fiilor lui Israil cîteporunciia lui Domnul. Şi văzură fiii luiIsrail obrazul lui Moisi cum se-au mărit, şi aupus Moisi acoperemînt pe obrazul lui, pînăvrea întra a grăi cătră Dînsul.<Cap XXXV>Şi adună Moisi toată adunarea fiilor luiIsrail şi zise lor: " Aceastea sînt cuvin- tele care au zis Domnul să le faceţ:"Şase zile să faci lucruri, iară a şap- tea zi să odihneşti; - Sfinte sîmbete, odihnă Domnului. Tot carele va face lucruîntru dînsa, să moară. Să nu ardeţ foc întoată sălăşluirea voastră în ziua sîmbetelor.Eu - Domnul!' " Şi zise Moisi cătră toatăadunarea fiilor lui Israil, zicînd: " Acesta ecuvîntul carele au poruncit Domnul, zicînd:"Luaţi de la voi voao luarea Domnului. Totcela ce priimeaşte în inimă, vor aduce începă- turile Domnului: aur, argint, aramă; Vînăt, mohorît, roşu îndoit, răsucit, şi mătaseîmpletită, şi peri de capre, Şi piei de ber- beaci ruşite, şi piei vinete, şi leamne nepu- trede, Şi pietri sardii, şi pietri la săpături, la cea preste umăr şi la cea pînă la picioarehaină. Şi tot înţeleptul cu inima întru voi, venind, lucreaze toate cîte au poruncit Dom- nul: Cortul şi măruntăile, şi acoperemîntu- rile, şi întinsorile, şi zăvoarale, şi stîlpii, Şichivotul mărturiei, şi drugii lui, şi oltariul lui, şi catapetazma, Şi pînzele curţii, şi stîlpiiei, şi pietrile zmaragdului, Şi tămîile, şiuntdelemnul unsorii, şi untdelemnu lalumină, şi mirosuri la untdelemnul unsorii şila tămîia tocmirii, Şi masa şi toate vaseleei, Şi sfeaşnicul luminii şi toate vasele lui, Şi untdelemnul unsorii, şi tămîia tocmirii, şipoala uşii cortului, Şi jîrtăvnicul şi toatevasele lui, Şi veşmintele ceale sfinte ale luiAaron preotul, şi veşmintele cu carele slu- jăscu cu eale la sfînta, şi hainele fiilor luiAaron, ale preoţiei' ". Şi ieşi toată aduna- rea fiilor lui Israil de la Moisi. Şi aduse fieş- carele ce-l trăgea inima lui şi de care li să păreacu sufletele lor, au adus luarea Domnului la toatefaptele cortului mărturiei, şi la toate lucrurile lui, şi la toate veşmintele sfîntului. Şi au adusbărbaţii de la fămei, tot cuii ce i se-au părut cu cu- getul, au adus peceţi, şi cercei, şi ineale, şi împletituri, şi brăţări, tot vasul de aur. Şi toţi cîţi au adus luori de aur Domnului, şi la totce se-au aflat mătase la dînsul, şi la tot ce se-auaflat piei de berbeace ruşite, au adus, şi pieivinete. Tot cela ce au luat luoare, argint şi aramă au adus luorile Domnului; şi la cariise-au aflat leamne neputrede, la toate lucru- rile gătirii au adus. Şi toată muiarea înţe- leaptă la cuget cu mîinile a toarce, au adustoarse, vînătul, şi mohorîtul, şi roşul, şi măta-sea. Şi toate muierile cărora le-au părut cucugetul lor întru înţelepciune, au torsu părulde capre. Şi boiarii au adus pietrile zma- ragdului, şi pietrile plinirii, la cea de presteumăr şi la engolpiu, Şi la tocmiri, şi la unt-  delemnul ungerii, şi la tocmirea tămîiei. Şi tot bărbatul şi fămeaia, pre carii aducea cuge- tul lor să între să facă toate lucrurile cîte auporuncit Domnul să facă aceastea pren Moisi, au adus fiii lui Israil luare Domnului. Şi zise Moisi fiilor lui Israil: " Iată, au chematDumnezău anume pre Veseleil al lui Urii, fiiullui Or, den neamul Iudii, Şi împlu pre dîn- sul de duh dumnezăiescu de-nţelepciune, şide priceapere, şi a şti de toate, Să fie mai mare preste meşteri, dupre toate lucrurile, mai mare lui preste meşteri, să facă aurul şiargintul şi arama, şi să cioplească piatra, şi sălucreaze leamnele Şi să facă în tot lucrul înţelepciunii. Şi a adaoge înainte au dat încugetul lui, Şi lui Eliav al lui Ahisamah, den neamul lui Dan Şi împlu pre dînşii de înţe- lepciune, de priceapere de cuget, toate să lepriceapă, să facă lucrurile sfîntului, şi cealeţesute şi împestrite să le ţeasă cu cel roşu, şicu mohorîtul, şi cu mătasă, să facă toate lucru- rile meşterului celui mare de împistrituri".<Cap XXXVI>Şi făcu Veseleil, şi Eliav, şi tot înţelep- tul la cuget, căruia i s-au dat înţelep- ciunea şi ştiinţa, întru dînşii, să săpriceapă a face toate lucrurile carelesă cuvin, după ceale sfinte, dupătoate cîte au poruncit Domnul. Şi chemă Moisi pre Veseleil, şi pre Eliav, şi pre toţ cîţavea înţelepciunea, cărora au dat Dumnezăuştiinţă în inimă, şi pre toţ carii de bunăvoievrea să meargă la lucruri ca să le săvîrşască.Şi luară de la Moisi toate luorile care le-auadus fiii lui Israil la toate lucrurile sfîntului, casă facă pre eale. Şi ei încă priimiia ceale cesă aducea, de la ceia ce aducea dimineaţa -dimineaţa. Şi veniia toţ înţelepţii cariifăcea toate lucrurile sfîntului, careş dupălucrul lui carele ei lucra. Şi ziseră cătrăMoisi că " Mulţime aduce norodul, decît lucru- rile cîte au poruncit Domnul să facă". Şiporunci Moisi şi strigă în tabără, zicînd:<p 66>"Bărbat şi fameaie să nu mai lucreaze la înce- păturile sfîntului". Şi să opri norodul a maiaduce. Şi lucrurile lor era lor de ajunsu lalucru sa le facă pre eale, şi rămasară. Şifăcu tot înţeleptul la cuget, întru ceia ce lucrala cortu, 10 garduri de mătase împletită, şivînăt, şi mohorît, şi roşu împletit, heruvim, lucru de ţesetoriu au făcut pre eale. Lungulunui gardu, de 20 şi 8 de coţ, şi de lat, 4 coţ ungard era, o măsură era la toate gardurile.Şi cinci garduri era, dentru dînsele ţiindu-seunul de alt, şi iară cinci garduri era, dentrudînsele ţiindu-se unul de alalt. Şi făcucheotori vinete la marginea unui gard, de oparte, la împreunare; şi aşa au făcut la margi- nea gardului celui den afară, la împreunareade a doua, 50 de cheotori au făcut la un gard, şi 50 de cheutori au făcut de o parte a gardu-lui, după împreunarea celui al doilea, cu faţaunul cătră alalt căutînd fieştecare. Şi făcucopce 50 de aur şi au împreunat gardurileunul cu altul cu copcile, şi să făcea un cort.Şi făcu piei argăsite ca să acopere pre cort; piei au făcut pe eale. Lungul unii piei erade treizeci de coţ, şi de 4 coţ latul unii piei; omăsură era la ceale 11 piei. Şi împreună cealepiei într-un loc, şi ceale 6 într-un loc. Şiau făcut 50 de cheotori pre marginea unii piei, cei den mijloc, după împreunare, şi 50 decheotori au făcut pre marginea pieii ce săîmpreună cu a doua. Şi au făcut 50 de copcide aramă şi au împreunat copcile de cheutori;şi împreună pieile şi să făcură una. Şi făcuacoperemînt cortului piei de berbeci ruşite, şiacoperemînturi piei vinete deasupra. Şi aufăcut stîlpi cortului de leamne neputrede;De zeace coţ un stîlpu, şi de un cot şi jumătatede lat un stîlpu; Doao unghiureale la unstîlpu, stînd împotrivă unul altuia. Aşa aufăcut la toţ stîlpii cortului; şi au făcut stîlpiicorbului: 20 de stîlpi despre laturea cea despreaustru, şi 40 de cuiuburi de argint au făcut la 20de stîlpi. Doao cuiuburi la un stîlp, la amîn- doao părţile lui, şi doao cuiuburi la un stîlp, laamîndoao părţile lui. Şi laturea a doao, decătră miazanoapte, 20 de stîlpi şi 40 de cuiu- buri la dînşii, de argint, doao cuiuburi la unstîlp, la amîndoao părţile lui, şi doao cuiuburila un stîlp, la amîndoao părţile lui. Şi den- darătul cortului, despre partea de cătrămare, Au făcut şase stîlpi, şi doi stîlpi aufăcut pre unghiurile cortului dendărat. Şiera întocma de jos, şi într-un chip era tocma, den capete într-o asămănare. Aşa au făcut laamîndoao părţile celor 2 unghiuri, şi era 50 stîlpi, şi cuiuburile lor de argint 16, doao cuiuburila un stîlp şi doao cuiuburi la un stîlp, la amîn- doao părţile lui. Şi făcu zăvoară de leamne neputrede 5, la stîlpi de o parte a cortului, Şi cinci zăvoară, la stîlpi la a doao parte a cor-  tului, Şi cinci zăvoară la stîlpi la denapoia parte a cortului, de cătră mare. Şi zăvorul den mijloc pren mijlocul stîlpilor să petreceade la o lature într-alta lature. Şi stîlpii i-auferecat cu aur. Şi verigele lor le-au făcut de aur, la băgatul drugilor, şi ferecă zăvoarale cuaur. Şi făcu acoperemînt, de vînăt, şimohorît, şi roşu împletit, şi mătasă răsucită, lucru ţesut au făcut pre dînsul heruvim.Şi-l puse pre el pre patru stîlpi neputrezi, ferecaţi cu aur, şi căpătîile lor, de aur, şi cuiu- burile lor, 4, de argint. Şi făcu poală la uşa cortului, de vînăt, şi de mohorît, şi roşuîmpletit, şi mătase împletită, lucru împistrit.Şi stîlpii ei, 5, şi căpătîile lor, şi ferecă căpătîi- le lor cu aur, Şi le topi lor 5 cuiuburi de aramă.<Cap XXXVII>Şi făcu Veseliil chivotul de leamneneputrede, de doi coţi şi jumătate delungu şi de un cot şi jumătate de lat şide un cot şi jumătate de nalt. Şiferecă pre dînsul cu aur curat den- lăuntru şi denafară, şi-i făcu lui zimte sucit deaur împrejur. Şi-i turna patru verigi de aur, pre patru laturile ale lui, 2 verigi pre lature şi 2 verigi pre a doo lature. Şi au făcut drugi de leamne neputrede şi-i ferecă cuaur. Şi băga drugii pren verigile ceale denlaturile chivotului, să rădice chivotul cu ei. Şi făcu la jîrtăvnic acoperimînt de aur curat, dedoi coţi şi jumătate de lungu şi de un cot şijumătate de lat. Şi au făcut doi heruvimi de aur bătut şi-i puse de amînndoao părţile jîrtăv- nicului: Un herovim de o laturi şi alt heru- vim de laturea a doao a jîrtăvnicului; şi făcupre cei doi heruvimi de amîndoao laturilelui. Şi era amîndoi heruvimii întinzînd ari- pile lor deasupra, umbrind cu arepile lorpreste jărtăvnic, şi obrazile lor, unul cătrăalalt, cătră jîrtăvnic era obrazile heruvimi- lor. Şi făcu masă de leamne neputride, de doi coţ de lungă şi de un cot de lată şi de un cotşi jumătate de naltă. Şi o ferecă pre ea cu aur curat şi-i făcu ei sîngifuri de aur suciţi îm- prejur. Şi-i făcu ei cunună împrejur de un pumnu, şi făcu zîmţi suciţi de aur împrejurul cu- nunii. Şi vărsă ei patru verigi de aur, şi puse ceale patru verigi la patru părţi ale picioarelor ei, supt cununa cea sucită. Era verigile prinsori  <p 67>drugilor, ca să rădice masa. Şi făcu drugiide leamne neputride şi ferecă pre eale cu aur, ca să rădice masa. Şi făcu vasele measii:blidele ei, şi cădealniţile, şi căuşile, şi năstră- pile, cu carele va turna cu eale, de aur curat.Şi făcu şfeaşnecul de aur curat, bătut au făcutsfeaşnecul. Fusul lui, şi fofeazile, şi scăfîr- liile, şi ţinerile, şi florile, dentr-însul era.Şase fofeaze ieşind de laturi: trei fofeaze alesfeaşnecului de o parte a lui, şi trei fofeaze alesfeaşnecului de a doao parte a lui. Şi treiţineri, în chipul nucşoarelor, într-o fofeazăscăfîrlie şi floare, Şi trei ţineri, în chipulnucşoarelor, într-o fofează scăfîrlie şi floare;Aşa la ceale 6 fofeaze ce ies den sfeaşnec.Şi în sfeaşnec, 4 ţineri, în chipul nucşoarei, într-o fofează scăfîrliile şi florile lui. Scă- fîrlia supt ceale doao fofeaze dentr-însul, şiscăfîrlia supt ceale doao fofeaze dentr-însul;aşa ceale 6 fofeaze ce ies den sfeaşnic. Şifofeazele şi scăfîrliile dentr-însul era, toatebătute dentr-un aur curat. Şi au făcut lumi- nele lui, 7, şi lingurile lui, Şi cleaştele lui, de aur curat. De un talant de aur curat aufăcut pre dînsul şi toate vasele lui. Şi aufăcut jîrtăvnic de tămîie, den leamne nepu-trede, de un cot de lungu şi de un cot de lat, înpatru muchi, şi de doi coţ nălţimea lui, dentr-însul era coarnele lui. Şi-l ferecă pre el cuaur curat, gratia lui, şi păreţii lui, şi coarnelelui. Şi făcu lui cunună sucită de aur împre- jur, şi doao verigi de aur curat au făcut lui suptcununa cea sucită a lui, în doao laturile lui, laamîndoao coastele lui, la verigele drugilor, pentru ca să-l rădice cu dînşii. Şi au făcut ză- voarăle den leamne neputride şi le ferecă cu aur.Şi au făcut untdelemnul ungerii cel sfînt şi tocmi- rea tămîii, curat, lucru de făcătoriu de mir. <Cap XXXVIII>Şi au făcut jîrtăvnic de ardere-de-tot, den leamne neputrede, de 5 coţ delungu şi de 5 coţ de lat, în patru muchiera jîrtăvnicul, şi de trei coţ înălţimealui. Şi au făcut coarnele pre ceale 4muchi, dentr-însul era coarnele, şi le acoperipre eale cu aramă. Şi făcu cunună jîrtăvni- cului, şi acoperemîntul lui, şi păharăle lui, şiundeţile de carne ale lui, şi cădelniţa lui, şitoate vasele lui le-au făcut de aramă. Şii-au făcut lui grătariu, lucru ca mreaja, dearamă. Şi au făcut grătariului 4 verigi dearamă pre 4 părţi, şi-i puse pre ei dedesuptulgrătariului jîrtăvnicului pre dedesupt, şi eragrătariul pînă la jumătate de jîrtăvnic. Şi aufăcut drugii jîrtăvnicului de leamne nepu- trede, şi-i ferecă cu aramă, şi vîrî drugii sprecoastele jîrtăvnicului, cîndu-l rădică pre el.Găunos, de scînduri, l-au făcut pre el. Şi au făcut spălătoarea cea de aramă şi fundul ei dearamă, den oglinzile celor ce-au postit, cealece au postit lîngă uşile cortului mărturiei. Şi au făcut curtea. Despre amiazăzi, pînzelecurţii - de roşu împletit, o sută prestesută. Şi stîlpii lor, 20, şi cuiuburile lor, 20, de aramă; şi copcile lor, şi aripile lor, deargint. Şi laturea despre miazănoapte, o sută preste o sută; şi stîlpii lor, 20, şi fundurile lor, doaozeci, de aramă; şi copcile lor, şi aripilelor, de argint. Şi laturea despre mare, gar-  duri de 50 de coţi; stîlpii lor, 10, şi cuiburilelor, 10; şi copcile lor, şi aripile lor, deargint. Şi laturea de cătră răsărit, de 50 de coţi. Pînze de 15 coţi, denapoi; şi stîlpii lor, 3, şi cuiuburile lor, 3; Şi pre denapoia de a doua, de o parte şi de alta, spre uşa curţii, garduride 15 coţi; şi stîlpii lor, 3, şi cuiuburile lor, 3.Toate gardurile cortului, de mătase împle- tită. Şi cuiuburile stîlpilor lor, de aramă; şi cheotorile lor, de argint; şi căpeţealele lor, ferecate pemprejur cu argint, şi stîlpii pem- prejur, ferecaţi cu argint, toţ stilpii curtii. Şi acoperemîntul porţii curţii, lucru de împistri- toriu, de vînăt, şi mohorît, şi roşu răsucit, şimătase împletită, de 20 de coţi de lungu, şi denalt şi de largu - de 5 coţi, potrevindu-se pîn- zelor curţii. Şi stîlpii lor, 4, şi fundurile lor, 4, de aramă; şi cheotorile lor, de argint, şicapetele lor, ferecate cu argint. Şi toţ ţăru- şii curţii împrejur, de aramă. Şi aceasta iaste tocmeala cortului mărturiei, după cums-au poruncit lui Moisi, slujba să fie a leviţilor, pren Ithamar, fiiul lui Aaron preotul. ŞiVeseleil, fiiul lui Urie, den neamul Iudii, aufăcut după cum au poruncit Domnul lui Moisi.Şi Eliav, fiiul lui Ahisamah, den neamul luiDan, care au fost meşter mai mare presteceale ţesute, şi ceale cusute, şi ceale împis- trite, au ţesut cu vînăt, şi cu mohorît, şi curoşu răsucit, şi cu mătase. Tot aurul carele s-au lucrat la lucruri, după tot lucrul sfintelor, să făcu aur den zăciuială, 29 de talanţi şi 700 şide sicli după siclul cel sfînt. Şi argint şi luarea de la oamenii cei socotiţ ai adunării, 100 de talanţi şi 1775 de sicli. Un drahmu pecapu, jumătate de siclu, după siclul cel sfînt -Tot cela ce mergea la socoteală, den 20 de ani şi în sus, la 6 sute de mii şi 3 mii şi 5 sute şi50. Şi să făcu cea sută de talanţi de argint <p 68>la topirea capetelor cortului şi la capetele aco- peremîntului, O sută de capete la o sută detalanţi, un talant la un căpeţel. Şi cea 1775de sicli, au făcut la chiotorile stîlpilor şi le-aupoleit căpeţealele lor şi au împodobit pre dîn- şii. Şi arama luorii - 370 de talanţi şi 2400 de sicli. Şi au făcut dentr-însa pragurileuşii cortului mărturiei, şi jîrtăvnicul cel dearamă cu grătariul lui, şi toate vasele jîrtăvni- cului, Şi fundurile curţii pen împrejur, şipragurile porţii curţii, şi ţăruşii cortului, şiţăruşii curţii pemprejur.<Cap XXXIX>Şi cela ce au rămas, vînătul, şi mohorî- tul, şi roşul, au făcut veşminte deslujbe lui Aaron, ca să slujască cueale întru cel sfînt, după cum porunciDomnul lui Moisi. Şi făcură ceapreste umăr de aur, şi de vînăt, şi de mohorît, şi de roşu răsucit, şi de mătase împletită. Şisă tăiară potcoavele ceale de aur ca părul, casă ţeasă împreună cu vînătul, şi cu mohorîtul, şi cu roşul cel răsucit, şi cu mătasea cea împle- tită, lucru ţesut le-au făcut pre eale, Presteumeri ţiindu-se de amîndoao părţile, lucruţesut întru sine, împletit unul cu alalt, dentrudînsul au făcut, după făptura lui, den aur, şiden vînăt, şi mohorît, şi roşu răsucit, şimătase împletită, după cum porunci Domnullui Moisi. Şi făcură amîndoao pietrile zma- ragdului împănate şi ţintuite cu aur, săpate şicioplite cioplitură de peceate, dentru numelefiilor lui Israil, Şi le puseră pre eale preumerile cei preste umere, pietri de pomeniresînt fiilor lui Israil, după cum porunci Domnullui Moisi. Şi făcură engolpiul, lucru ţesut cuîmpistreale, dupre lucrul cei preste umere, deaur, şi vînăt, şi mohorît, şi roşu răsucit, şimătase împletită; în patru muchi îndoit aufăcut engolpiul, de o palmă de lungu, şi de opalmă de lat îndoit. Şi se ţesu într-însul ţesetură după piatră în patru rînduri: rînd depietri sardion, şi topazion, şi zmaragd - un"rînd; Şi rîndul al doilea: anthrax, şi zamfir, "şi iaspis. Şi rîndul al treile: lighirion, şiahatis, şi amethistos; Şi rîndul al patrulea:hrisolithos, şi virilion, şi onihion, încunjuratecu aur şi legate pemprejur cu aur. Şi pie- trile era den numele fiilor lui Israil, 12, dendoaosprăzeace nume ale lor, săpate peceţi, careş den numele său, la 12 neamuri. Şi aufăcut pre engolpiu lănţuşă împletite, lucruîmpletit, de aur curat. Şi au făcut doaopaveze de aur şi doao verigi de aur. Şi aupus pre ceale doao verigi de aur, la amîn- doao începăturile engolpiului. Şi au puslănţuşele de aur pre amîndoao verigele, preamîndoao părţile engolpiului; şi la amîndoaoîmpreunările, ceale doao lănţuşă, Şi au pus peste ceale doao paveze, umerele cei depreste umăr, den potrivă, în faţă. Şi au făcut doao verigi de aur şi au pus pre amîn- doao aripile, preste marginea engolpiului, premarginea denapoi cei preste umar, denlăuntru.Şi au făcut doao verigi de aur şi au pus preste amîndoao umerele cei preste umăr, den jos dedînsul, den faţă, după împreunarea den sus aţesăturii cei de preste umăr. Şi au strînsu engolpiul den verigile de pre dînsul spre veri- gile cei de preste umăr ţiindu-se, den vînăt, fiind împletite la ţesătura cei de preste umăr, pentru ca să nu să sloboază engolpiul den ceapreste umăr, după cum porunci Domnul luiMoisi. Şi au făcut haina cea pînă jos suptcea preste umăr, lucru ţesut tot vînăt. Şigura hainei cei pînă jos, în mijloc ţesutăîmpletită, cu carele, ţiind împrejur, cel prejurgură era nedezlegat. Şi au făcut la poalele hainei cei pînă jos, den jos, rodioare ca uniirodii înflorite, de vînăt, şi de mohorît, şi roşurăsucit, şi mătase împletită. Şi au făcut clo-  poţi de aur şi au pus clopoţei pre poalele hai- nei împrejur, pren mijlocul rodiilor. Clo- poţi de aur şi rodioare pre poalele haineiîmprejur, ca să slujască dupe cum porînciDomnul lui Moisi. Şi au făcut haine de mătase, lucru ţesut, lui Aaron şi fiilor lui.Şi chiverile, de mătase, şi mitre, de mătase, şi nădragii, de mătase împletită. Şi brînele lor, de mătase vînătă, şi mohorîtă, şi roşu, împletite, lucru de împistritoriu, în ce chip auporîncit Domnul lui Moisi. Şi au făcut pot-  coava cea de aur, osibire sfîntului, de aurcurat, şi au scris pre dînsa slove săpate depeceate: " Sfinţirei Domnului". Şi puseră preste ea împletitura cea vînătă, ca să fie dea- supra preste mitră, în ce chip au porîncit Domnul lui Moisi. Şi să săvîrşi tot lucrul cortului mărturiei, şi făcură fiii lui Israil dupetoate cîte au porîncit Domnul lui Moisi. Şi aduseră cortul cătră Moisi, şi toate vasele lui, şi verigele lui, şi stîlpii lui, şi zăvoarale lui, şiţăruşii lui, şi fundurile lui; Şi pieile, piei de berbeace ruşite, şi acoperimînturile dea- supra, piei vinete; Şi catapeteazma, şi chi-  votul mărturiei, şi drugii lui, şi jărtăvnicul;Şi masa, şi toate vasele ei, şi pîinile pune- rii; Şi sfeaşnicul cel curat, şi luminile lui,lumini de ardere, şi toate vasele lui, şi untde- lemnul luminii; Şi jîrtăvnicul cel de aur, şi untdelemnul ungerii, şi tămîia tocmirii; Şi poala uşii cortului; Şi jîrtăvnicul cel de aramă, şi grătariul lui cel de aramă, şi<p 69>drugii lui, şi toate vasele lui, şi spălătoarea, şifundul ei; Şi pînzele curţii, şi stîlpii, şi fun- durile ei, şi poala uşii curţii, şi funile ei, şiţăruşii ei; Şi toate dechisele ce sînt lalucrurile cortului mărturiei; Şi veşminteleceale de slujbă, ca să slujască cu dînsele însfînt, veşmîntele sfîntului, carele sînt ale luiAaron, şi veşmîntele fiilor lui, la slujbă. Dupetoate cîte porînci Domnul lui Moisi, aşa aufăcut fiii lui Izrail toată gătirea. Şi văzuMoisi toate lucrurile, şi era făcute aceastea înce chip porunci Domnul lui Moisi, aşa le-aufăcut pre eale. Şi blagoslovi pre dînşii Moisi.<Cap XL>Şi grăi Domnul cătră Moisi, zicînd:"În ziua dentîiu a lunii dentîiu, lunănoao, vei întinde cortul mărturiei.Şi vei pune chivotul mărturiei şi veiacoperi chivotul cu acoperimîntul.Şi vei băga înlăuntru masa şi vei pune înain- te-punerea ei. Şi vei băga înlăuntru sfeaş- nicul şi vei pune făcliile lui; şi vei pune jîrtăv- nicul cel de aur, ca să tămîiaze înaintea chivo- tului mărturiei. Şi vei pune acoperirea aco- perimîntului pre uşa cortului mărturiei, şi jăr- tăvnicul jărtvelor î1 vei pune lîngă uşile cortu- lui mărturiei. Şi vei pune spălătoarea întrecortul mărturiei şi între jărtăvnic, şi vei puneîntr-însa apă. Şi vei pune împrejur cortul, şi toate cîte sînt în el le vei sfinţi împregiur.Şi vei lua untdelemnul ungerii şi vei unge cor- tul şi toate cîte-s într-însul şi vei sfinţi predînsul, şi toate vasele lui, şi vor fi sfinte; şi veiunge jîrtăvnicul jîrtvelor, şi toate vasele lui, şivei sfinţi jîrtăvnicul şi va fi jîrtăvnicul SfîntulSfintelor. Şi vei unge spălătoarea şi fundulei, şi o vei sfinţi pre ea. Şi vei aduce preAaron şi pre fiii lui la uşile cortului mărtu- riei. Şi vei scălda pre dînşii cu apă; şi veiîmbrăca pre Aaron cu veşmintele ceale sfinte, şi-l vei unge pre el şi-l vei sfinţi pre el, şi vasluji Mie; şi pre feciorii lui vei aduce, şi-i veiîmbrăca cu haine, şi-i vei unge în ce chip aiunsu pre tatăl lor, şi-M vor preoţi Mie; Şiva fi casile fiilor ungere de preoţie în veaci, întru rudele lor". Şi au făcut Moisi toatecîte au poruncit lui Domnul, aşa au făcut.Şi fu în luna dentîi, în al doilea an, ieşind eiden Eghipet, la luna noao, se-au întinsu cortul.Şi au pus Moisi cortul, şi au pus căpetealele lui, şiau pus zavoarăle, Şi au pus stîlpii lui, şi au în- tinsu gardurile cortului, şi au pus acoperemîntulcortului pre el deasupra, după cum au poruncitDomnul lui Moisi. Şi luînd mărturiile, le-aupus înlăuntru în chivot, şi au pus drugiisupt chivot, şi au pus jîrtăvnicul deasupra chi- votului. Şi băgă chivotul în cort, şi au pus acoperirea acoperemîntului şi au acoperitchivotul mărturiei, în ce chip au poruncitDomnul lui Moisi. Şi au pus masa în cortul mărturiei, de laturea cortului mărturiei decătră miazănoapte, afară den acoperemîntulcortului. Şi au pus preste ea pîinele pune- rii-înainte a Domnului, după cum au poruncitDomnul lui Moisi. Şi au pus sfeaşnicul încortul mărturiei, împotriva measii, la latureacortului de cătră austru. Şi au pus feştilelelui înaintea Domnului, în ce chip porunciDomnul lui Moisi. Şi puse jîrtăvnicul cel deaur în cortul mărturiei, împotriva acopere- mîntului. Şi au tămîiat pre dînsul tămîia tocmirii, după cum au poruncit Domnul luiMoisi. Şi jîrtăvnicul jîrtvelor au pus lîngă uşele cortului mărturiei şi au adus pre el arde- re-de-tot şi jîrtvă, după cum au poruncitDomnul lui Moisi. Şi au făcut spălătoarea între mijlocul cortului mărturiei şi între mjjlo- cul sfeaşnicului şi au pus într-însa apă, Pentru ca să să speale dentr-însa Moisi, şi Aaron, şi fiii lui, mîinele lor şi picioarele;Cînd vor întra ei la cortul mărturiei sau cînd mergu înainte cătră jîrtăvnic să slujască, săspăla dentr-însa, după cum au poruncit Dom- nul lui Moisi. Şi au pus curtea pemprejurul cortului şi a jîrtăvnicului. Şi săvîrşi Moisi toate lucrurile şi acoperi norul cortul mărtu- riei şi de mărirea Domoului să împlu cortul.Şi nu putu Moisi să între în cortul mărturiei,pentru că umbriia pre dînsul norul şi de mări- rea Domnului să împlu cortul. Şi cînd săvrea sui norul des la cort, înjuga fiii lui Israilcu marfa lor. Iară de nu să suia norul, nu înjuga, pînă în ziua carea să suia norul. Pentru că nor era la cort ziua, şi noaptea foc era pre dînsul, înaintea a tot Israilul, întru toate purceaderile lor.<p 70><Cr Preoţia><Cap I>Şi chemă Domnul pre Moisi şi grăi luiden cortul mărturiei, zicînd: " Gră- iaşte fiilor lui Israil, şi vei zice cătrăei: Om dentru voi, de va aduce daruriDomnului, den dobitoace, şi den boi, şi den oi veţi aduce darurile voastre. Devor fi de-tot-arderi darul lui, den boi, partebărbătească curat să aducă, la uşa cortuluimărturiei, şi va aduce pre el priimit înainteaDomnului. Şi va pune mîna pre capul jîrtveipriimită lui, ca să să roage pentru el. Şi vorjunghea viţelul înaintea Domnului; şi voraduce fiii lui Aaron, preoţii, sîngele şi vorvărsa sîngele pre jîrtăvnic împrejur, cela ceiaste la uşăle cortului mărturiei. Şi belindarderea-de-tot, vor împărţi pre ea în părţiŞi vor pune fiii lui Aaron, preoţii, foc pre jîr- tăvnic şi vor grămădi leamne pre foc; Şi vorgrămădi fiii lui Aaron, preoţii, părţile ceale îndoao tăiate, şi capul, şi grăsimea preste leam- nele ce-s pre foc, carele-s pre jîrtăv- nic, Iară ceale den pîntece, şi picioarele, levor spăla cu apă, şi va pune preotul pre toatepre jîrtăvnic: luoare-de-rod iaste, jîrtvă, miros de bună mirosire iaste Domnului.Iară de va fi dentru oi darul lui Domnului denmiei şi den iezi, întru ardere-de-tot, partebărbătească curată va aduce pre el. Şi vapune mîna pre capul lui, şi vor junghea pre el, den coastele jîrtăvnicului cătră miazănoapte, înaintea Domnului, şi vor vărsa fiii lui Aaron, preoţii, sîngele lui pre jîrtăvnic împrejur.Şi vor împărţi pre el în părţi, şi capul, şi seullui, şi vor clădi preoţii aceastea pre leamnelece-s pre foc, care iaste pre jîrtăvnic. Şiceale den pîntece, şi picioarele, vor spăla cuapă; şi va aduce preotul toate şi va pune prejîrtăvnic: luoare-de-rod iaste, jîrivă, miros debună mirosire Domnului. Iară de va fi denzburătoare va aduce ardere-de-tot - dar allui Domnului, Şi va aduce den turturealesau den porumbaşi darul lui; şi va aduce preo-tul cătră jîrtăvnic, şi va înfrînge capul lui; şi vapune preotul pre jîrtăvnic şi va stoarce sîn-gele cătră fundul jîrtăvnicului. Şi va scoateguşa cu peanele şi le va lepăda lîngă jîrtăvnicpre eale, de cătră răsărit, la locul cenuşii.Şi va înfrînge pre el den aripi, şi nu o vaîmpărţi, şi o va pune preotul pre jîrtăvnic, preleamnele ce-s pre foc: luoare-de-rod iaste, jîrtvă miros de bună mirosire Domnului.<Cap II>Iară sufletul de va aduce dar jîrtvă Domnului făină curată va fi darul lui,şi va turna preste ea untdelemnu şi va pune pre ea tămîie jîrtvă iaste. Şi o va aduce pre dînsa cătră fiii lui Aaron, preoţii, şi, luînd dentr-însa mîna plină den făina cu untu-de-lemnu, şi toată tămîia ei, şi va pune preotul pomenirea ei pre jîrtăvnic, jîrtvă, miros mirosirii cei bune Domnului. Şi ce rămîne den jîrtvă, lui Aaron şi fiilor lui sfintă sfîntelor, den jîrtvele Domnului. Iară de vei aduce dar jîrtvă coaptă den cuptoriu de făină, pîini nedospite frămîntate în untdelemnu şi turte nedospite unse cu untdelemnu. Iară de va fi jîrtvă den tigaie darul tău, făină frămîntată în untdelemnu, nedospite vor fi. Şi vei zrobi pre eale bucăţi, şi vei turna preste eale untdelemnu, jîrtvă iaste Domnului. Iară de va fi jîrtvă dupe grătariudarul tău, făină cu untdelemnu să va face. Şi va aduce jîrtva carea o va face dentru aceastea Domnului, şi va aduce la preotul. Şi apropiindu-se cătră jîrtăvnic, va lua preotul den jărtvă pomenirea ei, şi va pune preotul pre jărtăvnic luare-de-rod, miros a bunei mirosire Domnului. Iară ce va rămînea de la jîrtvă, lui Aaron şi fiilor lui, sfinte sfintelor den luorile-de-rod Domnului. Toată jîrtva care o veţ aduce Domnului, să nu faceţ dospită. Pentru că tot aluatul şi toată miarea, să nu aduceţ dentr-însa să aduceţ Domnului. Dar de-nceput să le aduceţ aceastea Domnului, iară pre jîrtăvnic să nu să suie, la miros de bună mirosire Domnului. Şi tot darul jărt-vei voastre cu sare se va săra. Şi să nu se părăsească sarea făgăduinţii Domnului den jîrtvele voastre, pre tot darul veţ aduce sare. Iară de veţ aduce jîrtva roadelor dentîiu Dom-nului, noao frecate spice uruite Domnului, şi vei aduce jîrtva roadelor dentîiu Şi vei turna preste ea untdelemnu şi vei pune preste ea tămîie: jîrtvă iaste. Şi va aduce preotul pomenirea ei den spice cu untul-de-lemnu şi toată tămîia ei: luare-de-rod iaste Domnului.<Cap III>Iară de va fi jîrtvă de mîntuire darul lui Domnului, de va aduce pre el dentruboi, de va fi parte bărbătească au fămeiască, curat va aduce înainteaDomnului. Şi va pune mîinile lui pre capul darului, şi-l va junghea lîngă uşile cortului mărturiei, şi vor turna fiii lui Aaron, preoţii, sîngele pre jîrtăvnic. Şi vor aduce den jîrtva mîntuirii luare-de-rod Domnului seul ce acopere pîntecele şi tot<p 71>seul ce iaste preste pîntece. Şi pre cei doirănichi şi seul ce iaste preste ei, ce iastepreste coapse, şi seul ce iaste preste ficaţi, curănichii va lua. Şi vor aduce pre eale fiii luiAaron, preoţii, preste jîrtăvnic, preste arderi-le-de-tot, preste leamnele ce-s pre foc, luare-de-rod, miros bunii mirosire Domnului.Iară de va fi den oi darul lui, jîrivă de mîntuireDomnului, parte bărbătească au fămeiască, curat va aduce pre el. De va aduce mieldarul lui, îl va aduce pre dînsul înaintea Dom- nului Şi va pune mîna pre capul daruluisău, şi-l va junghea pre el lîngă uşile cortuluimărturiei, şi vor turna fiii lui Aaron, preoţii, sîngele pre jîrtăvnic împrejur. Şi va aduceden jîrtva mîntuirii luare-de-rod Domnului, seul şi mijlocul, curat, cu şalele va lua pre dîn-sul, şi tot seul ce acopere pîntecele. Şi totseul ce iaste preste pîntece, şi pre amîndoirănichii şi seul ce iaste preste dînşii, ce iaste lacoapse, şi seul ce iaste la ficaţi, cu rănichiiluîndu, Va aduce preotul preste jîrtăvnic, miros de bună mirosire, luare-de-rod Dom- nului. Iară de va fi den capre darul luiDomnului, şi-l va aduce înaintea DomnuluiŞi va pune mîinile pre capul lui, şi-l vor jun-ghea pre el înaintea Domnului, lîngă uşilecortului mărturiei, şi vor turna fiii lui Aaron, preoţii, sîngele preste jîrtăvnic împrejur.Şi va aduce dentr-însul aducere-de-rod Dom-nului seul ce acopere pîntecile şi tot seul ceiaste preste pîntece Şi amîndoi rănichii şitot seul ce iaste preste ei, ce iaste prestecoapse, şi seul de la ficaţi cu rănichii îl valua Şi va aduce preotul pre jîrtăvnic adu- cere de bună mirosire Domnului. Tot seul- Domnului. De leage în veaci, întru rudelevoastre, în toată sălăşluirea voastră: tot seulşi tot sîngele să nu mîncaţi!' "<Cap IV>Şi grăi Domnul cătră Moisi, zicînd:"Grăiaşte cătră fiii lui Israil, zicînd:"Suflet de va greşi înaintea Domnuluifără de voie, den toate poruncileDomnului care nu să cade să le facă, şi va face una dentr-acealea, De va greşiarhiereul cel unsu, ca să greşască norodul, şiva aduce pentru păcatele lui care au greşitviţel den boi curat Domnului, pentrupăcat. Şi va aduce viţelul lîngă uşa cortuluimărturiei înaintea Domnului şi va pune mînalui pre capul viţelului şi va junghea viţelulînaintea Domnului. Şi luînd preotul cel unscel săvîrşit, în mîni, den sîngele viţelului, şi vabăga pre el în cortul mărturiei. Şi vaîntinge preotul deagetul în sînge şi va stropiden sînge de şapte ori cu deagetul înainteaDomnului, spre acoperemîntul cel sfînt.Şi va pune preotul den sîngele viţelului precoarnele jîrtăvnicului tămîii tocmirii, ce iasteînaintea Domnului, care iaste în cortul mărtu-riei. Şi tot sîngele viţelului va turna lîngă fun-dul jîrtăvnicului arderii-de-tot, carele iastelîngă uşile cortului mărturiei. Şi tot seul viţelului al greşalii, va rădica de la el seul ceacopere ceale den pîntece şi tot seul ce iastepeste ceale den pîntece Şi amîndoi răni- chii şi seul ce iaste preste ei, carele iaste pestecoapse, şi grăsimea ce iaste preste ficaţi, curănichii va lua pre ea, În ce chip să ia de la viţelul jîrtvei mîntuirei, şi va aduce popa la jîr-tăvnicul aducerii. Şi pialea viţelului şi tot trupul lui, cu capul lui şi cu marginele lui şi cupîntecile şi cu baliga, Şi vor scoate tot viţe- lul afară den tabără, în loc curat, unde vorturna cenuşă, şi vor arde pre dînsul preleamne în foc; la vărsarea cenuşii se va arde.Iară de nu va cunoaşte toată adunarea fiilor lui Israil şi va uita cuvîntul den ochii adunării, şi vor face una dentru toate poruncile Dom-nului carea nu se va face, şi vor greşi Şi se va cunoaşte lor păcatul carele au greşit întruel, şi va aduce adunarea viţel den boi, curat, pentru greşală, şi-l va aduce pre el lîngă uşelecortului mărturiei. Şi vor pune cei bătrîni ai adunării mîinile lor pre capul viţelului, înaintea Domnului, Şi vor junghea viţelul înaintea Domnului. Şi va aduce preotul celunsu, den sîngele viţelului, la cortul mărtu-riei. Şi va întinge preotul cu deagetul lui den sîngele viţelului şi va stropi de şapte oriînaintea Domnului înaintea acoperemîntuluicelui sfînt. Şi den sînge va pune preotul pre coarnele jîrtăvnicului tămîilor tocmirii, care iaste înaintea Domnului, care iaste încortul mărturiei. Şi tot sîngele va turna cătră fundul jîrtăvnicului luorilor, carele iastelîngă uşile cortului mărturiei. Şi tot seul lui va lua de la dînsul şi va aduce la jîrtăvnic. Şiva face viţelul în ce chip au făcut viţelul greşa-lii, aşa se va face. Şi se va ruga pentru dînşiipreotul, şi se va lăsa lor greşala. Şi vor aduce pre viţel tot afara den tabără şi vorarde-de-tot pre viţel, în ce chip au arsu viţelulcel mai denainte: păcatul adunării iaste.Iară de va greşi boiariul şi va face una den toate poruncile Domnului Dumnezăului luicare nu se va face, fără de voie, şi vagreşi Şi se va cunoaşte lui greşala care au greşit într-însa, şi-ş va aduce darul lui ţap dencapre, parte bărbătească, curat, pentru păcat.Şi va pune mîna lui pre capul ţapului şi-l vor junghea pre el în loc unde junghie arderile<p 72>de-tot înaintea Domnului: pentru greşalăiaste. Şi va pune preotul den sîngele cel degreşală cu deagetul pre coarnele jîrtăvniculuiarderilor-de-tot. Şi tot sîngele lui va vărsa prefundul jîrtăvnicului arderilor-de-tot. Şi totseul lui îl va aduce la jîrtăvnic, ca şi seul jîrtveimîntuirei. Şi se va ruga pentru dînsul preotulde greşala lui, şi se va lăsa lui. Iară unsuflet de va greşi de nevoie, den norodulpămîntului, făcînd una den toate poruncileDomnului care nu se va face, şi va greşi Şise va cunoaşte greşala lui care au greşitîntr-însa, şi va aduce darul lui capră den iade, curată, parte fămeiască va aduce pentru gre- şala care au greşit. Şi va pune mîna lui precapul greşalei lui, şi vor junghea capra, aceaea a greşalii, în locul unde junghe arderi- le-de-tot. Şi va lua preotul den sîngele ei cudeagetul lui şi va pune pre coarnele jîrtăvni-cului arderilor-de-tot. Şi tot sîngele va vărsaprejur fundul jîrtăvnicului ardirilor-de-tot.Şi tot seul va lua, în ce chip să ia seu de lajîrtva mîntuirei, şi va aduce preotul pre jîrtăv-nic la miros de bună mirosire Domnutui. Şi seva ruga preotul pentru dînsul, şi se va lăsa lui.Iară de va aduce oaie, darul pentru greşală, parte fămeiască, curată să o aducă pre ea.Şi va pune mîna lui pre capul ceia a greşalii şivor junghea pre ea pentru greşală, în loc undejunghe jîrtvele, în loc sfînt. Şi luînd preotulden sîngele greşălii cu deagetul lui, va punepre coarnele jîrtăvnicului arderii-de-tot. Şitot sîngele lui va vărsa prejur fundul jîrtăvni- cului arderii-de-tot. Şi tot seul lui va lua, înce chip să ia seu de oaie de la jîrtva mîntuirii, şi va pune pre dînsul preotul pre jîrtăvnic, prearderea-de-tot a Domnului. Şi se va rugapentru dînsul preotul pentru greşala carea augreşit, şi i se va lăsa lui.<Cap V>Şi de va greşi suflet, şi va auzi glas dejurămînt, şi acesta mărturie au auvăzut, au ştie, de nu va spune, şi-ş valua păcatul lui. Sufletul acela carese va atinge de tot lucrul necurat, aumortăciune, au prinsu de hiară necurată, auden mortăciunile urîciunilor celor necurate, au den mortăciunile dobitoacelor necurate, şise va greşi dentru el şi se vor pîngări, Sause va atinge den necurăţie de om, den toatănecurăţia lui de carea, atingîndu-se, se va pîn-gări, şi s-au amăgit pre sine şi dupăaceasta va cunoaşte şi va greşi, Sufletulcel fără de leage, ce împarte cu buzele săfacă bine sau să facă rău, după toate cîte vaîmpărţi omul cu jurămînt, şi se va uita presine, şi acesta va cunoaşte şi va greşiuna dentr-aceastea, Şi-ş va răscumpăra pă- catul pentru carele au greşit asupra lui Şi vaaduce pentru care au greşit Domnului, pentrugreşala care au greşit, parte fămeiască de la oimieoară sau vătuie den capre, pentru păcat.Şi se va ruga pentru el preotul pentru greşalalui care au greşit, şi i se va lăsa luigreşala. Iară de nu va putea mîna lui de ajuns la oaie, va aduce pentru greşala luicarea au greşit doao turtureale sau doi pui deporumbu Domnului, unul pentru păcat şi altulpentru ardere-de-tot. Şi le va aduce pre eale la preot, şi va aduce preotul întîiu celpentru greşală. Şi va rumpe preotul capul luiden gît şi nu-l va despărţi. Şi va stropi den sîngele cel pentru păcat pre păreatele jîrtăv-nicului, iară rămăşiţa sîngelui va scură prefundul jîrtăvnicului, pentru că greşalăiaste. Şi al doilea îl va face ardere-de-tot, după cum să cuvine. Şi se va ruga pentru dîn-sul preotul, pentru păcatul lui care au greşit, şi i se va lăsa lui. Iară de nu va afla mîna lui păreache de turtureale au doi pui deporumbu, şi va aduce darul lui, pentru careleau greşit, al zeacelea lui ifi de făină curată, pentru greşală. Să nu toarne pre dînsa untde-lemnu, nice să puie preste ea tămîie, căcipentru greşală iaste. Şi va aduce pre ea cătră preotul. Şi luînd cu mîna preotuldentr-însa plină mîna lui, pomenirea ei vapune desupra jîrtăvnicului, preste arderileceale de tot Domnului: greşală iaste. Şi se va ruga pentru dînsul preotul pentru greşalalui care au greşit, dentru una de acestea, şi seva lăsa lui. Iară rămăşiţa va fi preotului, ca şijîrtva făinii curate'". Şi grăi Domnul cătră Moisi, zicînd: " Suflet care va greşi pre dînsul cu uitare, şi va greşi fără de voie den sfinteleDomnului, şi va aduce pentru greşala luiDomnului berbeace curat den oi, preţ deargint de sicli, cu siclul cel sfînt, Pentru carele au greşit. Şi care au greşit densfinte, va plăti, şi cel preste a cincea parte vaadaoge preste el şi va da pre el preotului. Şipreotul se va ruga pentru el întru berbeacelepăcatului, şi se va ierta lui. Şi sufletul carele va greşi şi va face una den toate porun-cile Domnului care nu trebuie a face, şi n-aucunoscut, şi va greşi, şi va lua păcatul lui Şi va aduce berbeace curat den oi, în preţ deargint întru greşală, cătră preot. Şi se va rugapreotul pentru el, pentru neştiinţa lui caren-au ştiut, şi el nu ştiia, şi se va lăsa lui.Pentru că au greşitgreşală înainteaDomnului".<p 73><Cap VI>Şi grăi Domnul cătră Moisi, zicînd:"Sufletul care va greşi şi, neascul- tîndu, nu va asculta poruncile Dom- nului şi va minţi cătră aproapele-ş, întru zălojire, au pentru soţiire, aupentru jah, au au făcut vreo strîmbătate veci- nului, Au au aflat pierzare şi va minţi pentruea şi va jura cu strîmbul, pentru una den toatecarele va face omul ca să greşască întru aceas- tea, Şi va fi cînd va greşi şi va păcătui, şi vada înapoi jaful ce au jefuit, au strîmbătatea ceau strîmbat, au zălogul ce s-au pus la dînsul, au pierzarea care au aflat den tot lucrul careau jurat pentru el cu strîmbul, şi va plăticapul, şi al cincilea lui va adaoge preste el. Alcui iaste, lui va da, în care zi să va dovedi.Şi a greşălii lui, va aduce Domnului berbeaceden oi, curat, preţ pentru care au greşit. Şise va ruga pentru el preotul înaintea Domnului, şi i se va lăsa lui pentru una den toate cîteau făcut şi au greşit întru dînsul". Şi grăiDomnul cătră Moisi, zicînd: " Porunceaştelui Aaron şi fiilor lui, zicînd: "Aceasta iastelegea arderii-de-tot: aceasta arderea-de-totpre arderea ei pre jîrtăvnic, toată noaptea vaarde, pînă demineaţa, nu se va stinge foculcarele iaste pre jîrtăvnicul lui. Şi se vaîmbrăca preotul în haină de in, şi nădragi dein va îmbrăca prejur trupul lui, şi va lua aduci-re-preste-tot carea o va topi focul la arde-rea-de-tot de la jîrtăvnic Şi o va pune preea alăturea cu jîrtăvnicul. Şi va dezbrăca veş- mîntul lui şi va îmbrăca alt veşmînt, şi vascoate aducerea-de-preste-tot afară dentabără, la loc curat. Şi foc pre jîrtăvnic vaarde pre dînsul şi nu se va stinge, şi va ardepreotul pre dînsul leamne de dimineaţă -dimineaţa şi va clădi pre el arderea-de-tot şiva pune preste el săul mîntuirii. Şi focpururea va arde pre jîrtăvnic, nu se va stinge.Aceasta e leagea jîrtvei care o vor aduce fiiilui Aaron, preoţii, denaintea Domnului, împo- triva jîrtăvnicului. Şi va lua dentr-însulpreotul cu mîna den făina cea curată a jîrtvei, cu untdelemnul ei şi cu toată tămîia ei, carelesînt pre jîrtvă, şi va aduce pre jîrtăvnic, luare-de-rod: miros de bună mirosire, pome- nirea ei Domnului. Iară ce va rămînea denea, va mînca Aaron şi fiii lui. Azime se vormînca în loc sfînt, în curtea cortului mărturieivor mînca pre ea. Nu se va coace dospită.Parte pre ea am dat lor den aducirile Domnu-lui; sfîntă sfintelor iaste, ca şi ale greşelii şica şi ale păcatului. Toată partea bărbă-tească den preoţi vor mînca pre ea. Leageveacinică în rudile voastre, den aducirileDomnului; tot care se va atinge de eale se vasfinţi' ". Şi grăi Domnul cătră Moisi, zicînd: "Acesta e darul lui Aaron şi fiilor lui, care vor aduce Domnului, în ziua care vei unge predînsul: al zeacelea de ifi făină curată la jîrtvăpururea, jumătatea ei de dimineaţă şi jumăta-tea ei înde sară. Pre tigaie cu untdelemnu se va face, frămîntată va aduce pre ea, sucite, jîrtvă de frînturi, jîrtvă întru miros buneimirosiri Domnului. Preotul cel unsu, cel pentru dînsul, den fiii lui, va face pre ea.Leage veacinică: tot să va săvîrşi. Şi toată jîrtva preotului, de tot va fi arsă şi nu să vamînca". Şi grăi Domnul cătră Moisi, zicînd: " Grăiaşte lui Aaron şi fiilor lui, zicînd: "Aceasta e leagea greşălii: în loc unde junghearderile-de-tot, vor junghea şi cel al păcatu-lui, înaintea Domnului; sfîntă sfintelor iaste.Preotul ce o va aduce pre ea o va mînca pre dînsa. În loc sfînt să va mînca, în curtea cortu-lui mărturiei. Tot cine se va atinge de căr- nurile ei se va sfinţi. Şi pre carele se va stropiden sîngele ei pre haine, ce se va stropi preea, se va spăla în loc sfînt. Şi vas de oală, în care se va fiarbe într-însul, se va sfărîma; iarăde se va fiarbe în vas de aramă, să-l freace preel şi să-l speale cu apă. Tot cine e parte bărbătească întru preoţi va mînca aceastea;sfinte sfintelor sînt Domnului. Şi toate cîte-s pentru păcat, cărora se vor aduceînlăuntru den sîngele lor, în cortul mărturiei, să să roage la sfînt, să nu să mînînce; cu foc săsă arză. Şi aceasta e leagea berbeaciului celui pentru greşală; sfinte sfintelor iaste: În loc unde junghie arderile-de-tot vor junghiaberbeacele greşălii înaintea Domnului, şi sîn-gele va vărsa pre fundul jîrtăvnicului împre-jur. Şi tot seul lui va lua de la el, şi mijlocul, şi seul ce acopere maţele, şi tot seul ce iastepreste ceale den pîntice, Şi amîndoi răni- chii şi seul ce iaste preste ei, ce iaste prestecoapse, şi seul ce iaste la ficaţi, cu rănichii leva lua aceastea Şi le va aduce pre ealepreotul pre jîrtăvnic, aducire, miros de bunămirosire Domnului; pentru greşală iaste.Tot cine e parte bărbătească dentru preoţi vamînca pre eale, în loc sfînt se vor mînca;sfinte sfintelor sînt. În ce chip iaste al gre-şalii, aşa iaste şi al păcatului, leage una e lor.Preotul care se va ruga întru sine, lui vafi. Şi preotul ce aduce ardere-de-tot a omu-lui, pialea arderei-de-tot care aduce el, lui vafi. Şi toată jîrtva carea se va face în cupto-riu şi toată carea se va face pre grătariu saupre tigaie, a preotului ce aduce pre ea, a lui vafi. Şi toată jîrtva făcută cu untdelemnu,<p 74> şi nu prefăcută, la toţi fii lui Aaron va fi,  fiiştecaruia întocma.<Cap VII> Aceasta e leagea jîrtvei mîntuirii, carea vor aduce Domnului: De vor aduce pentru laude pre ea, şi va aduce la jîrtva laudei pîini de făină curată,  făcute în untdelemnu, şi turte nedos-  pite, unse cu untdelemnu, şi făină aleasă, fră-mîntată cu untdelemnu. Pre pîini nedos- pite va aduce darurile lui, pre jîrtvă de laudămîntuirei lui. Şi va aduce de la dînsul unulden toate darurile lui, luare Domnului; preo-tului ce toarnă sîngile mîntuirei, lui va fi.Şi cărnurile jîrtvei laudei mîntuirei, lui vor fişi, în carea zi să dăruiaşte, se vor mînca. Nuvor lăsa dentr-însa pînă dimineaţa. Şi deva jîrtvui rugă de bunăvoie darul lui, în careazi va aduce jîrtva lui, se va mînca, şi a doo zi.Şi ce va rămînea den cărnurile jîrtvei pînă atreia zi, cu foc se va arde. Iară de mîncîndva mînca den cărnuri a treia zi, nu se va priimicelui ce aduce lui, nu se va socoti lui, pentru căpîngăriciune iaste. Iară sufletul care va mîncaden eale, păcatul va lua. Şi cărnuri, cîte sevor atinge de tot necuratul, nu se vor mînca, în foc de tot se vor arde. Tot curatul va mîncacarne. Şi sufletul care va mînca den cărnu-rile jîrtvei mîntuirei, care iaste a Domnului, şinecurăţia lui - pre dînsul, va peri sufletulacela den norodul lui. Şi sufletul care se vaatinge de tot lucrul necurat, sau de necurăţiede om, sau de ceale cu patru picioare, necu-rate, sau de toată urîciunea necurată, şi vamînca den cărnurile jîrtvei mîntuirei, careleiaste Domnului, va peri sufletul acela dennorodul lui". Şi grăi Domnul cătră Moisi, zicînd: " Grăiaşte fiilor lui Israil, zicînd:"Tot seul oilor, şi al boilor, şi al caprelor, să numîncaţi. Şi seu de mortăciune şi prinsă dehiară se va lucra la tot lucrul, şi la mîncare nuse va mînca. Tot carele va mînca seu de ladobitoace den care veţ aduce dentr-înseleaducere Domnului, va peri sufletul acela dennorodul lui. Tot sîngele să nu mîncaţ, în totsălaşul vostru, den dobitoace şi den păsări.Tot sufletul care va mînca sînge, va peri sufle-tul acela den norodul lui". Şi grăi Domnulcătră Moisi, zicînd: " Şi fiilor lui Israil le veigrăi, zicînd: "Cela ce aduce jîrtvă mîntuirei luiDomnului, va aduce darul lui Domnului denjîrtva mîntuirei lui. Mîinele lui vor aduceaducerile Domnului; seul ce iaste prestepieptu şi seul ce iaste preste ficaţ vor aducelui, ca să puie dare înaintea Domnului. Şiva aduce preotul seul ce iaste preste piep-tu pre jîrtăvnic, şi va fi pieptul, lui Aaron şi fii-lor lui. Şi braţul cel dirept veţ da luoare preotului, den jîrtvele mîntuirei voastre.Cela ce aduce sîngele mîntuirei şi seul, den fiii lui Aaron, lui va fi braţul cel dirept în parte".Pentru că pieptul punerii-deasupra şi braţul luorii am luat de la fiii lui Israil, den jîrtvelemîntuirei voastre, şi le-am dat pre dînsele luiAaron preotul şi fiilor lui, leage veacinică, dela fiii lui Israil. Aceasta e ungerea lui Aaron şi ungerea fiilor lui, den aducerile Domnului, întru care zi au adus pre ei ca să preoţeascăDomnului, După cum au poruncit Domnul să le dea lor întru care zi au unsu pre dînşii, dela fiii lui Israil, de leage veacinică întru rudelelor". Aceasta e leage arderilor-de-tot şi a jîrtvei şi pentru greşală şi pentru păcat, şi asăvîrşirii, şi a jîrtvei mîntuirii, În ce chip au poruncit Domnul lui Moisi în muntele Sinaiei, în care zi au poruncit fiilor lui Israil să aducădarurile lor înaintea Domnului, în pustiiul Sinaii.<Cap VIII>Şi grăi Domnul cătră Moisi, zicînd: " Ia pre Aaron şi pre fiii lui, şi veşmin- tele lui, şi untdelemnul ungerii, şiviţelul cel pentru păcat, şi cei doi ber-beci, şi coşniţa cu azimele, Şi toată adunarea soborului care era la uşa cortuluimărturiei". Şi făcu Moisi dupre cum au poruncit lui Domnul, şi au adunat toată adu-narea la uşa cortului mărturiei. Şi zise Moisicătră adunare: " Acesta iaste cuvîntul ce au poruncit Domnul să facă". Şi aduse Moisi pre Aaron şi pre fiii lui Şi spălă pre dînşii cu apă. Şi l-au îmbrăcat cu haina şi l-auîncinsu cu brîul şi-l îmbrăcă cu haina cea pînăjos ş-au pus preste dînsul cea presteumăr. Şi au încinsu pre dînsul după face- rea cei preste umăr, şi au strînsu pre dînsul cudînsa, şi au pus preste dînsul engolpiul, şi aupus peste engolpiu arătarea şi adevărul. Şi au pus mitre pre capul lui, şi au pus pre mitră, den faţa lui, potcoava cea de aur cea sfinţităsfîntă, dupre cum au poruncit Domnul luiMoisi. Şi luo Moisi den untul-de-lemnu al ungirii şi au unsu cortul şi toate vasele lui şi-lsfinţi pre dînsul. Şi stropi dentr-însul pre jîrtăvnic de şapte ori, şi au unsu pre jîrtăvnicşi l-au sfinţit pre dînsul, şi toate vasele lui, şispălătoarea şi fundul ei, şi le-au sfinţit predînsele. Şi turnă Moisi den untdelemnul ungerii pre capul lui Aaron şi-l unse predînsul şi-l sfinţi pre el. Şi aduse Moisi pre fiii lui Aaron, şi îmbrăcă pre dînşiihaine, şi încinse pre dînşii cu brîne, şi le-aupus chivere, după cum porunci Domnul<p 75>lui Moisi. Şi aduse Moisi viţelul cel pentrupăcat şi au pus Aaron şi fiii lui mînile lor precapul viţelului celui pentru păcat. Şijunghe pre dînsul şi luo Moisi den sînge şi aupus pre coarnele jîrtăvnicului împrejur cudeagetul lui şi au curăţit jîrtăvnicul. Şi sîngeleau vărsat pre fundul jîrtăvnicului, şi-l sfinţipre el, ca să să roage pre dînsul. Şi luoMoisi tot seul ce era pre maţe, şi seul ce erapreste ficaţi, şi amîndoi rănichii şi seul ce erapeste dînşii, şI aduse Moisi pre jîtîrtăvnic. Şiviţelul şi pialea lui şi carnea lui şi baliga luile-au arsu, afara den tabără, cu foc, după cumporunci Domnul lui Moisi. Şi aduse Moisiberbeacile cel de ardere-de-tot, şi au pusAaron şi fiii lui mînile lor pre capul berbeaci-lui. Şi junghe Moisi berbeacile, şi turnă Moisisîngele pre jîrtăvnic împrejur. Şi berbeacelel-au împărţit bucăţi după părţile lui şi au adusMoisi capul şi părţile şi seul. Şi pîntecile, şipicioarile le-au spălat cu apă; Şi aduseMoisi tot berbeacele pre jîrtăvnic: ardere-de-tot iaste, întru miros de bună mirosire, adu-cere iaste Domnului, după cum au poruncitDomnul lui Moisi. Şi aduse Moisi berbea-cele al doilea, berbeace de săvîrşire. Şi puseAaron şi fiii lui mîinile lor pre capul berbeacelui. Şi junghe pre dînsul, şi luo Moisi densîngele lui şi puse pre marginea urechii luiAaron cea direaptă şi pre marginea mînii luicei direapte şi pre marginea piciorului luicelui dirept. Şi aduse Moisi pre fiii luiAaron şi puse Moisi den sînge pre margineaurechilor lor celor direapte şi pre margineamînilor lor celor direapte şi pre margineapicioarelor lor celor direapte, şi turnă Moisisîngele pre jîrtăvnic împrejur. Şi luo Moisiseul şi mijlocul şi seul cel de preste pîntece şiseul ficatului, şi amîndoi rănichii şi seul depreste dînşii, şi braţul cel dirept. Şi dencoşniţa săvîrşirii, carea iaste înaintea Dom-nului, şi luo o pîine azimă şi o pîine de untde-lemnu şi o turtă, şi au pus pre seu Şi braţulcel dirept. Şi puse toate pre mînile lui Aaronşi pre mînile fiilor lui Şi le-au dus pre dîn-sale luoare înaintea Domnului. Şi au luataceastea Moisi den mîinile lor şi le-au dus preeale pre jîrtăvnic, preste ardirea-de-tot asăvîrşirii, miros de bună mirosire: aducereiaste Domnului. Şi luînd Moisi pieptul, auluat pre el punere-desupra înaintea Domnu-lui, den berbeacele săvîrşirii, şi să făcu luiMoisi în parte, după cum porunci Domnul luiMoisi. ŞI luo Moisi den untdelemnul ungerii şiden sîngele de pe jîrtăvnic şi stropi pre Aa-ron şi pre veşmintele lui, şi pre fiii lui şi preveşmintele fiilor lui împreună cu dînsul. Şi sfinţi pre Aaron şi veşmintele lui, şi pre fiii luişi veşmintele fiilor lui împreună cu dînsul. Şizise Moisi cătră Aaron şi cătră fiii lui:" Fiarbeţ carnea în curtea cortului mărturiei, în loc sfînt, şi acolo veţ mînca pre ea şi pîinelece-s în coşniţa săvîrşirii, în ce chip mi s-auporuncit zicînd: "Aaron şi fiii lui vor mînca preeale". Şi ce va rămînea den cărnuri şi den pîine, cu foc veţ arde. Şi den uşa cortului mărturiei nu veţ ieşi şapte zile, pînă să vaplini ziua săvîrşirii voastre: pentru că 7 zile vasăvîrşi mînile voastre. În ce chip au făcut în ziua aceasta, porunci Domnul aceasta să sefacă pentru ca să se roage pentru voi. Şi pre uşa cortului mărturiei veţ şedea 7 zile, ziua şi noaptea. Şi veţ păzi pazele Domnului, pentru ca să nu muriţ. Pentru că aşa mi-auporuncit Domnul". Şi făcu Aaron şi fiii lui toate cuvintele cîte au poruncit Domnul luiMoisi.<Cap IX>Şi fu a opta zi, au chemat Moisi pre Aaron şi pre fiii lui, şi bătrînimea luiIsrail. Şi zise Moisi cătră Aaron: "Ia-ţi ţie viţel den boi pentru păcat, - şiberbeace pentru ardere-de-tot, curate, şi le ado pre eale înaintea Domnului.Şi bătrînimei lui Israil vei grăi zicînd: "Luaţi ţapi den capre, unul pentru păcat, şi berbeaceşi viţel şi miel de un an, de ardere-de-tot, curate, Şi viţel den vaci şi berbeace, sprejîrtva mîntuirii, înaintea Domnului, şi făinăcurată, amestecată cu untdelemnu, căce Dom-nul Se va arăta astăzi întru voi' ". Şi luară precum au poruncit Moisi, în preajma cortuluimărturiei, şi veniră toată adunarea şi stăturăînaintea Domnului. Şi zise Moisi: " Acesta iaste cuvîntul care au zis Domnul; faceţ, şi săva arăta întru voi mărirea Domnului". Şi zise Moisi lui Aaron: " Apropie-te cătră jîrtăv-nic şi fă ce e pentru greşala ta, şi arderea-de-tot a ta, şi te roagă pentru tine şi pentru casata. Şi fă darurile norodului şi te roagă pentrudînşii, în ce chip au poruncit Domnul". Şi să apropie Aaron cătră jîrtăvnic şi au junghiatviţelul cel pentru greşala lui. Şi aduseră fiiilui Aaron sîngele cătră dînsul, şi au întinsudeagetul lui în sînge, şi au pus pre coarnelejîrtăvnicului, şi sîngele l-au vărsat lîngă fun-dul jîrtăvnicului. Şi seul şi amîndoi rănichii şi seul cel de la ficaţi celui pentru păcat l-audus la jîrtăvnic, în ce chip au poruncitDomnul lui Moisi. Şi cărnurile şi pialea au arsu cu foc, afară den tabără. Şi au junghiat arderea-de-tot. Şi aduseră fiii lui<p 76>Aaron sîngele cătră dînsul şi-l vărsară pre jîr-tăvnic împrejur. Şi arderea cea de tot i-auadus lui şi părţile, şi capul l-au pus pre jîrtăv- nic. Şi au spălat pîntecele şi picioarele cuapă Şi au pus ardere-de-tot pre jîrtăvnic.Şi au adus darul norodului. Şi au luat ţapul celpentru greşala norodului Şi l-au jungheatpre el şi l-au curăţit pre el, ca şi cel dentîiu. Şiau adus arderea cea de tot şi au făcut pre dîn-sa după cum se cuvine. Şi aduse jîrtva şi ş-auumplut mîinile de dînsa Şi au pus peste jîr-tăvnic fără de arderea cea de tot de dimi- neaţă. Şi au junghiat pre viţel şi pre ber-beacele jîrtvei mîntuirei norodului. Şi au adusfiii lui Aaron sîngele cătră dînsul, şi au vărsatcătră jîrtăvnic împrejur. Şi seul cel de laviţel, şi de la berbeace, mijlocul şi seul ce aco-pere peste pîntece, şi amîndoi rănichii şi seulce iaste peste dînşii, şi seul cel de peste ficat, şi au pus seurile preste piepturi Şi au adusseurile pre jîrtăvnic. Şi pieptul şi braţul celderept l-au luat Aaron Luare înainteaDomnului, în ce chip au poruncit Moisi. Şirîdicînd Aaron mînile pre norod, au blagoslo-vit pre ei. Şi să pogorî făcînd cea pentru gre-şală şi arderile-de-tot şi ceale ale mîntuirei.Şi întră Moisi şi Aaron la cortul mărturiei şi, ieşind, au blagoslovit tot norodul. Şi să ivimărirea Domnului la tot norodul. Şi ieşi dela Domnul foc şi mîncă ceale de pre jîrtăvnic, şi arderile-de-tot şi seurile, şi au văzut totnorodul, şi să spămîntă şi căzură pre faţă.<Cap X>Şi luînd cei doi feciori ai lui Aaron, Nadav şi Aviud, cineş cădelniţa lui, aupus pre eale foc şi au pus preste ealetămîie şi au adus înaintea Domnuluifoc strein, care n-au poruncit Dom- nul lor. Şi ieşi foc de la Domnul şi i-au mîn-cat pre dînşii, şi au murit înaintea Domnu- lui. Şi zise Moisi cătră Aaron: " Aceastaiaste care au zis Domnul, zicînd: "Întru ceia cesă apropie de Mine Mă voiu sfînţi şi întrutoată adunarea Ma voiu proslăvi". Şi să umiliAaron. Şi au chemat Moisi pre Misadai şipre Elisafan, feciorii lui Oziil, feciorii frateluitatălui lui Aaron, şi zise lor: " Veniţ şi rădi-caţi pre fraţii voştri den naintea sfintelor, afară den tabără". Şi veniră şi rădicară predînşii cu hainele lor, afara den tabără, în cechip au zis Moisi. Şi zise Moisi cătră Aaronşi cătră Eliazar şi Ithamar, fiii lui cei rămaşi:"Capul vostru să nu-l descoperiţi de chivereşi hainele voastre sa nu le rumpeţi, pentru casă nu muriţi, şi preste toată adunarea va fi mînie.Iară fraţii voştri, toată casa lui Israil, vorplînge pîrjolul care s-au pîrjolit de Domnul.Şi den uşa cortului mărturiei să nu ieşiţi, pentru ca să nu muriţi. Pentru că untdelemnulungerii, cel de la Domnul, pre voi iaste". Ş-aufăcut după cuvîntul lui Moisi. Şi grăi Dom-nul lui Aaron, zicînd: " Vin şi rachiu nu veţbea, tu şi fiii tăi cu tine, cînd vei mearge la cor-tul mărturiei, au apropiindu-vă cătră jîrtăvnic, şinu veţ muri; de leage veacinică întru rudelevoastre, Să să osibească între cei sfinţi şiîntre cei pîngăriţi, şi între cei necuraţi şi întrecei curaţi. Şi să îndereptezi pre fiii lui Israiltoate ale legii, cîte au grăit Domnul cătră dîn-şii pren mîna lui Moisi". Şi zise Moisi cătrăAaron şi cătră Eliazar şi Ithamar, fiii lui ceirămaşi: " Luaţ jîrtva ce au rămas den aduce-rile Domnului şi veţ mînca azime lîngă jîrtăv-nic; sfinte sfintelor sînt. Şi veţ mînca preeale în loc sfînt, pentru că de leage ţie iaste, şileage fiilor tăi, aceasta, den aducerile Domnu-lui, pentru că aşa au poruncit mie Domnul.Şi pieptul osebirei şi braţul luorii veţ mînca în loc sfînt, tu şi fiii tăi şi casa ta împreună cutine, pentru că leage ţie şi leage fiilor tăi se-audat, den jîrtvele mîntuirei fiilor lui Israil.Braţul luorii şi pieptul osăbirei, preste aduce- rile seurilor vor aduce osăbire, să osăbeascăînaintea Domnului. Şi va fi ţie şi fiilor tăi şifeatelor tale împreună cu tine leage veacinică, în ce chip porunci Domnul lui Moisi". Şi ţapul cel pentru greşală, cercînd l-au cercatMoisi, şi aşa au fost arsu. Şi s-au mîniat Moisipre Eliazar şi pre Ithamar, fiii lui Aaron ceirămaşi, zicînd: " Pentru căce n-aţ mîncat cea pentru păcat în loc sfînt? Pentru că sfintesfîntelor sînt, aceasta v-au dat voao să mîncaţipentru ca să luaţ păcatul adunării şi vă veţruga pentru ei înaintea Domnului. Pentru că nu s-au adus den sîngele lui la sfîntu; denfaţă, înlauntru, veţ mînca pre el, în loc sfînt, înce chip mi s-au poruncit mie". Şi grăi Aaron cătră Moisi, zicînd: " De-au adus astăziceale pentru greşalele lor şi arderile-de-totale lor înaintea Domnului, şi mi s-au întîmplatmie ca aceastea, şi voiu mînca cea pentru gre-şală astăzi, oare plăcut va fi Domnului?" Şi auzi Moisi şi-i plăcu lui.<Cap XI>Şi grăi Domnul cătră Moisi şi cătră Aaron, zicînd: " Grăiţi fiilor lui Israil, zicînd: "Aceastea-s dobitoa-cele carele veţ mînca, den toatedobitoacele ce-s pre pămînt: Totdobitocul cu unghe îngemănată, şi unghi<p 77>unghind a doao copite, şi scoţînd rumegătură, între dobitoace, aceastea veţi mînca. Însădentra-aceastea nu veţ mînca - den ceale cenu aduc rumăgătură şi den ceale ce nu-s despicate la copite, şi unghiescu unghi: cămila, pentru că nu aduce rumăgătură aceasta, copita nu-i iaste despicată, necurată e aceastavoao. Şi ariciul, căce nu aduce rumăgăturaacesta şi la copită nu e despicat, necurat voaoacesta. Şi iepurile, căce nu aduce rumăgă- tură acesta şi la copită nu e despicat, necuratvoao acesta. Şi pre porcu, căce are copitadespicata acesta şi unghiaşte unghi de copităşi acesta nu scoate rumăgătură, necuratacesta voao. Den cărnurile lor să nu mîn- caţi şi den mortăciunile lor să nu vă atingeţi, necurate aceastea voao. Şi aceastea veţmînca, den toate cîte-s în apă, toate cîte sînt laeale aripi şi solzi, în ape şi în mări şi pîraie, acealea veţ mînca. Şi toate cîte nu-s la dîn- sele aripi, nici solzi, în ape, în mari şi înpîraie, den toate cîte scot apele şi den totsufletul viu den apă, urîciune iaste, şi urîciunisă fie voao. Den cărnurile lor să nu mîncaţişi de mortăciunile lor să vă scîrbiţ. Şi toatecîte nu-s la dînsele aripi, nice solzi, dencîte-s în ape, urîciune aceastea să fie voao.Şi aceastea să le urîţi den zburătoare şi nu sevor mînca, scîrbe sînt: vulturul şi gripsorul şivulturul de mare Şi şorliţa şi caia şi cîte-saseamene ei Şi tot corbul şi cîte-s asea-mene lui şi struţul şi bogza şi babiţa şi cîte-saseamene ei Şi coruiul şi cîte-s aseamene luiŞi corbul de noapte şi hăreţul şi stîrcul Şiporfirion şi barza şi lebăda Şi erodion şiharadrion şi aseamenea lor şi pupăza şi lilia- cul. Şi toate cîte-s tîrîtoare, den ceale zbu- rătoare, carele pe patru umblă, urîciune voaosînt. Fără numai aceastea veţ mînca dentoate tîrîtoarele ceale ce zboară, carele mergupe patru: care au fluiere mai sus de picioarelelor, ca să saie cu eale pre pămînt. Şi aceasteaveţ mînca dentr-însele: Vruhul şi cîte-iseamană lui şi pre atachis şi cîte-i seamănă luişi pre cel ce să bate cu şerpii şi cîte-s aseame- nea lui şi lăcusta şi cîte samană ei. Şi tottîrîtoriul den ceale zburătoare, la carele-spatru picioare, urîciune voao sînt. Şi întra-acealea vă veţi pîngări; Tot cela ce săatinge de mortăciunele lor necurat va fi pînăseara; Şi tot cela ce va rădica den mortă-ciunele lor, îş va spăla hainele lui, şi necuratva fi pînă sara. În tot dobitocul carele iastecu copita despicată şi are unghi unghind, şirumegătură nu rumăgă, necurat va fi voao.Tot cela ce se va atinge de mortăciunele lornecurat va fi pînă sara. Şi tot cela ce va mearge pre mîini, întru toate jîgăniile carelemergu pre patru, necurate sînt voao. Tot celace se va atinge de mortăciunele lor necurat vafi pînă în sară. Şi cela ce va rădica den mortăciunele lor, va spăla hainele lui, şi necu-rat va fi pînă în sară. Necurate aceastea vor fivoao. Şi aceastea voao necurate, den tîrî- toarele ce să tîrăscu pre pămînt: pisica şi şoa-recile şi corcodelul cel de pămînt şi cîte-isamănă lui, Chiţoranul şi hameleon şi nevăstuica şi şopîrla şi şomîcul. Aceastea necurate sîmt voao, den toate tîrîtoarile caresă tîrăscu pre pămînt. Tot cela ce să va atingede mortăciunele lor necurat va fi pînă în sară.Şi tot pre care va cădea dentr-însele pre cevaşi, murind aceastea, necurat va fi, den totvasul de lemnu, au de haina, au de piale, au desac, tot vasul ce se va face lucru întru el, înapă să va muia, şi necurat va fi pînă în sara, şidupă aceaea curat va fi. Şi tot vasul de oală în carele va cădea dentra-aceastea înlăuntru, cîte vor fi înlăuntru necurate vor fi, şi el să vasfărîma. Şi toată bucata care mîncaţi, pre care ar veni pre dînsa apă, necurată va fivoao. Şi toată băutura care să bea den totvasul, necurat va fi. Şi tot ce va cădea den mortăciunile lor pre dînsul necurat va fi. Cup-toare şi căminuri se vor surpa. Necurateaceastea sînt, şi necurate vor fi voao; Afară den izvoarale apelor şi den gropi şi den adu-nare de apă, va fi curată. Iară cela ce se vaatinge de mortăciunile lor necurat va fi.Iară de va cădea den mortăciunile lor preste toată sămînţa de sămanat, care să samănă, curat va fi. Iară de se va vărsa ape preste toată sămînţa şi va cădea den mortăciunile lorpre dînsa, necurată iaste voao. Iara de va muri den dobitoacele care iaste voao slobodăa mînca acesta, cela ce se va atinge de mortă-ciunile lor necurat va fi pînă în sară. Şi cela ce va mînca den mortăciunile lor, va spălahainele lui, şi necurat va fi pînă în sară. Şi celace va rîdica den mortăciunile lui, va spăla hai-nele lui şi să va spăla cu apă, şi necurat va fipînă în seară. Şi tot tîrîtoriul care să tîraşte pre pămînt, urîciune să fie voao acesta, să nusă manînce. Şi tot cela ce mearge pre pîn- tece şi tot cela ce mearge pe patru pururea, carele are mulţime de picioare, întru toate tîrî-toarele ce să tîrascu pre pămînt, să nu mîncaţipre eale ca urîciune voao iaste. Şi să nu vă spurcaţi sufletele voastre în toate tîrîtoarele cesă tîrăscu pre pămînt şi să nu vă pîngariţ în-<p 78>tru aceastea, şi nu veţ fi necuraţi întru aceas-tea. Pentru că Eu sînt Domnul Dumne-zeul vostru, şi vă veţ sfinţi, şi sfinţ veţ fi, că Eusfînt sînt, Domnul Dumnezăul vostru, şi nuveţ pîngari sufletele voastre întru toate tîrî-toarele ce să mişcă pre pămînt. Căci Eusînt Domnul, Cela ce v-am scos pre voi denpămîntul Eghipetului, ca sa vă fiu voao Dum-nezău, şi veţ fi sfinţi, căce sfînt sînt Eu' ".Aceasta e leagea pentru dobitoace şi pentrupasări, şi a tot sufletul ce să mişcă în apă şi atot sufletul ce să tîraşte pre pămînt, Ca săsă osăbească între ceale necurate şi întreceale curate şi să înveate pre fiii lui Israil întrumijlocul celora ce nascu ceale vii, care sămănîncă, şi întru mijlocul celora care nascuceale vii, şi nu să manîncă.<Cap XII>Şi grăi Domnul cătră Moisi, zicînd:" Grăiaşte fiilor lui Israil, şi vei grăicătră ei zicînd "Fămeaia care se vaîngreca şi va naşte făt necurată va fi 7zile; după zilele osebirii necurăţiii ei, necurată va fi. Şi a opta zi, să taie trupulacoperemîntului marginii lui. Şi 33 de zileva şedea în sîngele cel necurat al ei, de totsfîntul nu se va atinge şi la sfinţenie nu vaîntra, pînă se vor plini zilele curăţirii ei.Iară de va naşte fată, şi necurată va fi de doaoori cîte 7 zile după necurăţia ei. Şi 66 de zile vaşedea în sîngele cel necurat al ei. Şi cînd sevor plini zilele curăţirii ei, pre fiiu au pre fată, va aduce miel de un an, curat, la ardere-de-totşi puiu de porumbu au turturea pentru păcat, la uşa cortului mărturiei, cătră preot; Şi vaaduce pre el înaintea Domnului şi se va rugapentru dînsa popa şi va curăţi pre ea de ranasîngelui ei. Aceasta e leagea ceiia ce naşte fătau fată. Iară de nu află mîna ei de ajuns lamiel, şi va lua doao turtureale au doi pui deporumb, unul pentru ardere-de-tot şi unulpentru păcat, şi să va ruga pentru dînsa preo-tul, şi să va curăţi".<Cap XIII>Şi grăi Domnul cătră Moisi şi Aaron, zicînd: " La om, de se va face oarecă-ruia în pialea feaţii lui struncinăturăde semnare au semnu de stricăciuneşi se va face în pialea trupului luipipăire de bube, şi va veni cătră Aaron preo- tul sau la unul den fiii lui, preoţii. Şiva vedea preotul pipăirea în pialea trupuluilui, şi părul în pipaire se va premeni în albu, şivedearea pipairii iaste afund den pialeatrupului său, pipăire de stricăciune iaste. Şiva vedea preotul şi va pîngări pre el.Iară de va fi şi stricăciune albă în pialea tru- pului lui, şi afund nu va fi vedearea ei denpiale şi părul lui nu s-au premenit în albi-ciune, ce iaste el negru, şi va osebi preotulpipăirea 7 zile. Şi va vedea preotul pipăi-rea a şaptea zi şi, iată, pipăirea rămîne înain-tea lui, n-au scăzut pipairea în piale, şi-l vaosebi pre dînsul preotul 7 zile, al doilea rînd.Şi va vedea preotul pre dînsul a şaptea zi, aldoilea rînd, şi, iată, înnegrită pipăirea, n-aufăcut semnu pipăirea în piale, şi-l va curăţipre dînsul preotul; pentru că semnu iaste. Şi, spălînd hainele lui, curat va fi. Iară de se va premeni şi se va întoarce semnul în piale, după ce-l va vedea pre dînsul preotul ca să-lcurăţască pre el, şi să va arăta al doilea rîndpreotului şi-l va vedea pre el preotul şi, iată, să întoarse semnul în piale, şi-l va pîngări preel preotul; strecăciune iaste. Şi pipăire destricăciune de se va face în om şi va veni lapreot şi va vedea preotul Şi, iată, rană albăîn piale, şi ea au premenit păr albu, şi denceale sănătoase al trupului celui viu înrană, Stricăciune veache iaste întru pia-lea featii lui; Şi-l va pîngări pre el preotulşi-l va osebi pre dînsul, pentru că necuratiaste. Iară de-nflorind va înflori stricăciu-nea în piale şi va acoperi stricăciunea toatăpialea pipăirii, den cap pînă la picioarele lui, preste toată vedearea preotului, Şi vavedea preotul şi, iată, au acoperit stricăciuneatoată pialea trupului lui, şi va curăţi lui preo-tul pipăirea, pentru că tot au primenit în albu;curat iaste. Şi întru carea zi se va ivi în eltrup viu, se va pîngări; Şi va vedea preotultrupul cel sănătos, şi-l va pîngări pre el, tru-pul cel sănătos, căce necurat iaste; stricăciuneiaste. Iară de se va aşăza trupul cel sănătosşi să va premeni în albu, şi va veni lapreotu Şi va vedea preotul şi, iată, se-auprimenit pipăirea în albiciune, şi va curătipreotul pipăirea; curat iaste. Şi trupul, de se va face în pialea lui rană şi se va vin-deca Şi se va face în locul ranii struncină-tură albă, au stricăciune albă au roşiatică, şise va arăta preotului Şi va vedea preotul şi, iată, vedearea mai afund decît pialea, şi părulei s-au primenit în albiciune, şi-l va pîngăripre el preotul; pipăire de stricăcinne iaste, înrană au înflorit. Iară de va vedea preotul şi, iată, nu iaste într-însul păr albu şi alund nu vafi den pialea feaţii şi ea va fi negrită, şi-l vaosăbi pre el preotul 7 zile. Iară de se vavărsa cu vărsare în piale, şi-l va pîngări pre elpreotul; pipăire de stricăciune iaste, în ranăau înflorit. Iară de va rămînea pre locul lui stricăciunea şi nu se va răvărsa, sămnu alrănii iaste, şi va curăţi pre dînsul preotul.<p 79>Şi trup, de se va face în pialea lui ardere defoc şi să va face în pialea lui celui bolnav, celînsănătoşat de ardere, lucind stricăciune albă, au roşiatică, au să albeaşte, Şi va vedea predînsul preotul şi, iată, au premenit păr albucătră luminos şi vedearea lui afundu den pia-le, stricăciune iaste, în arsură au înflorit. Şi-lva pîngări pre el preotul, pipaire de strică-ciune iaste. Iară de-l va vedea pre el preo-tul şi, iată, nu iaste în cel luminos par albu şiafund nu va fi den piale, iară ea înnegrită, şi-lva osăbi pre dînsul preotul 7 zile. Şi-l vavedea pre dînsul preotul a 7 zi. Şi, de se vavărsa cu vărsare în piale, şi-l va pîngări pre elpreotul; pipăire de stricăciune iaste, în ranăau înflorit. Iară de va rămînea pre loc lumi-nosul şi nu se va răvărsa pre piale, iară ea vafi înnegrită, semnul arsurii iaste, şi-l va curăţipre el preotul, pentru că semnul arsurii iaste.Şi la bărbat sau la muiare la care se va face înei pipăire de stricăciune, au în cap, au înbarbă, Şi va vedea preotul pipăirea şi, iată, vedearea ei mai gropilată decît pialea, iarăîntru ea păr înflorind supţire, şi-l va pîngăripre el preotul; struncinătură iaste, stricăciunea capului au stricăciune a barbei iaste. Şide va vedea preotul pipăirea struncinăturii şi, iată, vedearea nu iaste mai gropilată decît pia-lea şi păr ruşînd nu va fi în ea, şi va osebipreotul pipăirea struncinăturii şapte zile.Şi va vedea preotul pipăirea, a şaptea zi, şi, iată, nu s-au răvărsat struncenătura şi părroşiatec nu iaste într-însa şi vedearea strun-cenăturii nu iaste gropilată den piale, Şi seva rade pialea, iară struncinătura nu se varade, şi va osăbi preotul struncinătura şaptezile, al doilea rînd. Şi va vedea preotulstruncinătura, a şaptea, zi şi, iată, nu sărăvărsă struncinătura în piale după ce s-auras el, şi vedearea struncinăturii nu iaste gro-pilată den piale, şi va curăţi pre el preotul şi, spălîndu-ş hainele, curat va fi. Iară de seva răvărsa cu răvărsătură în piale struncină-tura după ce se va curăţi el, şi-l va vedea predînsul preotul şi, iată, s-au răvărsat strunci-nătura în piale, Nu va socoti preotul pentrupărul cel roşiatec; necurat iaste. Iară de varămînea înaintea lui pre loc struncinătura şipăr negru va răsări întru el, s-au însănătoşitstruncinătura; curat iaste, şi-l va curăţi predînsul preotul. Şi la bărbat au la muiarecăruia i se va face întru pialea trupului lui lu- ciri lucind, albe înflorind, Şi va vedea preotulşi, iată, în pialea trupului său luciri lucind, albe înflorind, coş iaste, înfloreaşte în pialeatrupului lui; curat iaste. Iară de se va zmul-ge cuiva capul lui, pleşiv iaste; curat iaste.Iară de se va zmulge cuiva capul den faţă, iaste tîrcav; curat iaste. Iară de se va face în pleaşa lui au în tîrcăvirea lui pipaire albă auroşiatecă, stricăciune înflorind iaste în pleaşalui au în tîrcăvirea lui, Şi va vedea pre el preotul şi, iată, vedearea pipăirii albă auroşiatică, în pleaşă au în tîrcăvirea lui, ca unchip de stricaciune în pialea trupului, Omstricat iaste; cu pîngariciune va pîngari pre elpreotul în capul lui pipăirea lui. Şi stricatul în care iaste pipăirea, hainele lui să fie rumteşi capul lui descoperit, şi prejur gura lui să săînvălească, şi necurat se va chiema. Toate zilele cîte va fi pre el pipăirea, fiind necurat, necurat va fi. Osăbit va şădea, afară dentabără îi va fi lui petreacerea. Şi pre haine de se va face pipăirea într-însul stricăciune, în haine de păr au în haine de cîlţi, Au în ţesătură, au în tort, au în inuri, au în păr, au înpiale, au în toată pialea de lucru, Şi se vaface pipăirea înverzind, au roşind, au în piale, au în haine, au în ţesătură, au în tortu, au întot vasul lucrat de piale, pipăire de stricăciuneiaste, şi va arăta preotului. Şi va vedea preotul pipăirea şi va osăbi preotul pipăireaşapte zile. Şi va vedea preotul pipairea, a şaptea zi. Iară de se va răvărsa pipairea înhaine, au în ţesătură, au în tortu, au în piale, după toate cîte se vor face piei în lucruri, stri-căciune întemeiată iaste pipăirea; necuratăiaste. Va arde de tot haina, au ţesătura, au tortul, au den păruri, au den inuri, au den totvasul de piale în carele va fi într-însul pipăire, căci stricăciune întemeiată iaste, cu foc să săarză. Iară de va vedea preotul şi nu se va răvărsa pipăirea în haină, au în ţesătură, au întortu, au în tot vasul de piale, Şi va porunci preotul şi va spăla preste care va fi pre dînsulpipăire, şi va osăbi preotul pipăirea 7 zile, aldoile rînd. Şi va vedea preotul dupre ce i se va spăla lui pipăirea şi, iată, nu va premenipipăirea vedearea ei şi pipăirea nu se vavărsa, necurat iaste, în foc se va arde de tot;s-au întărit în haine, au în ţesături, au în tort.Şi de va vedea preotul şi va fi neagră pipăirea după ce se va spăla acela, şi va rumpe pre elde la haină, au den ţesătură, au den tort, auden piale. Iară de se va mai ivi încă în haină, au în ţesătură, au în tort, au în tot vasulde piale, stricăciune înflorind iaste; în foc seva arde în carele iaste pipăirea. Şi haina, au ţesătura, au tortul, au tot vasul de, pialecarele se va spăla, şi se va lipsi de la dînsulpipăirea; şi se va spăla al doilea rînd şi curatva fi. Aceasta e leagea pipăirii stricăciu-nil, a hainei de păr, au de cîlţi, au de ţesătu-<p 80>ră, au de tort, au de tot vasul de piale, ca să-lcurăţască pre el au să-l pîngărească pre el".<Cap XIV>Şi grăi Domnul cătră Moisi, zicînd:"Aceasta e leagea stricatului, în carezi se va curăţi. Şi să va aduce cătrăpreot Şi va ieşi preotul afară dentabără şi va vedea preotul şi, iata, săvindică pipăirea stricăciunei de la cel stricat, Şi va porunci preotul şi vor lua celui curăţit 2găini vii curate şi lemnu de chedru şi roşuîmpletit şi isop. Şi va porunci preotul şi vorjunghia o găină într-un vas de lut, pe apăvie. Şi găina cea vie o va lua, şi lemnul celde chedru, şi roşul cel împletit, şi isopul, şi leva muia pre dinsele, şi găina cea vie, în sîn-gele găinii cei junghiate pre apa vie. Şi vastropi pre cel ce s-au curăţit de stricăciune, de7 ori, şi curat va fi; şi va slobozi găina cea viela cîmpu. Şi-ş va spăla cel curăţit hainelelui şi-ş va rade tot părul lui şi să va scălda înapă şi curat va fi. Şi după aceasta va întra întabără şi va zăbovi afară den casa lui şaptezile. Şi va fi în ziua a şaptea, îş va rade totpărul lui, capul lui, şi barba, şi sprînceanele, şi tot părul lui îş va rade. Şi-ş va spăla hai-nele lui şi-ş va scălda trupul lui cu apă şi curatva fi. Şi a opta zi, va lua doi miei curaţi de unan şi o oaie de un an curată şi 3 zeciuiale defăină curată, pentru jîrtvă, frămîntată în unt-delemnu, şi un păhar de untdelemnu Şi vapune preotul cela ce curăţeaşte pre om, precela ce să curăţeaşte, şi aceastea, înainteaDomnului, la uşa cortului mărturiei. Şi valua preotul pre un miel şi va aduce pre dînsulpentru greşală, şi păharul cel de untdelemnu, şi va osebi pre aceastea preotul, osebireînaintea Domnului. Şi vor junghea mielulîn locul unde vor junghea arderile-de-tot şiceale pentru păcat, în loc sfînt, pentru că iastecea pentru păcat ca şi cel pentru greşală, iastepreotului, sfinte sfintelor iaste. Şi va luapreotul den sîngele cel pentru greşală şi vapune preotul pre marginea urechii ceidireapte celui ce să curăţeaşte şi pre margineamînei lui cei direapte şi pre marginea picioru-lui lui celui direptu. Şi luînd preotul denpăharul cel de untdelemnu, va turna pre mînapreotului cea stîngă Şi va întinge preotuldeagetul lui cel dirept den untdelemnul ceiaste pre mîna lui cea stingă şi va stropi denuntdelemnul cu deagetul lui de şapte oriînaintea Domnului. Iară untdelemnul ce varămînea, care iaste în mîna lui, va pune preotulpre marginea urechii celui ce să curăţeaste, precea direaptă, şi pre marginea mînii lui ceidireapte şi pre marginea piciorului lui celuidireptu şi pre locul sîngelui păcatului. Iarăden untdelemnul ce-au rămas, care iaste premîna preotului, va pune preotul pre capulcelui curăţit Şi se va ruga pentru el preo- tul înaintea Domnului. Şi va face preotul ceapentru greşală şi se va ruga preotul pentru celce să curăţeaste de păcatul lui. Şi după aceasta va junghea preotul arderea-de-tot. Şiva aduce preotul arderea-de-tot şi jîrtva prejîrtăvnic înaintea Domnului. Şi se va ruga preotul pentru el, şi se va curăţi. Iară de va fi sărac şi mîna lui nu-i ajunge, va lua un mielde un an, la care lucru au greşit, în luare, ca săsă roage pentru dinsul, şi al zeacelea de făinăfrămintată cu untdelemnu la jîrtvă şi un păharde untdelemnu Şi doao turtureale au doi pui de porumbi, cîte au aflat mîna lui, şi va fiuna pentru păcat şi una pentru arderea-de-tot. Şi le va aduce pre eale a opta zi, ca să-l curăţască pre el, cătră preot, la uşa cortuluimărturiei, înaintea Domnului. Şi luînd preotul mielul cel pentru păcat şi păharul celde untdelemnu, le va pune pre eale punere-deasupra înaintea Domnului. Şi va jun- ghea mielul cel pentru păcat şi va lua preotulden sîngele celui de păcat şi va pune pre mar-ginea urechii celui ce sa curăţeaşte, pre ceadireaptă, şi pre marginea mînii lui ceidireapte şi pre marginea piciorului lui celuidireapt. Şi den untdelemnu va turna preo- tul pre mîna lui cea stîngă Şi va stropi preotul cu deagetul lui cel dirept den untde-lemnul iarăş ce iaste în mîna lui cea stînga, de 7 ori, înaintea Domnului. Şi va pune preotul, den untul-de-lemnu carele iaste premîna preotului, pre marginea ureachii ceidirepte acelui ce să curăţeaşte şi pre margineamînii lui cei direapte şi pre marginea picioru-lui lui celui dirept, pre locul sîngelui celui depăcat. Iară untdelemnul ce va rămînea, carele iaste pre mîna preotului, va punedesupra capului celui curăţit şi se va ruga pen-tru dînsul preotul înaintea Domnului. Şi va face una den turtureale sau den puii porumbi-lor, după cum au aflat mîna lui, Pre una pentru greşală şi pre una de ardere-de-tot îm-preună cu jîrtva, şi se va ruga preotul pentrucel ce să curăţeaste, înaintea Domnului.Aceasta e leagea în carele iaste pipăirea strică- ciunii şi celui ce nu afla cu mîna lui la curăţenialui". Şi grai Domnul cătră Moisi şi cătră Aa- ron, zicînd: " Dupa ce veţ intra în pămîntul hananeilor, carele Eu vă dau voao întru moşte-nire, şi voiu da pipăirea de stricăciune întru ca-sele pămîntului celui cîştigat voao, Şi va a- <p 81>vea casa oarecui, şi va povesti popei,zicînd: 'Ca o pipăire mi s-au văzut mie în ca-să'. Şi va porunci preotul să scoaţă hainele den casă mai nainte decît va întra preotul săvază pipăirea, şi nu se vor face necurate cîteîn casă vor fi; Şi după aceasta va întra preotul ca să ştie pentru casă. Şi va vedea preotul pipăirea şi, iată, pipăirea în păreţii casii, gropile înverzind au roşînd, şi vedearealor mai afund decît păreţii. Şi ieşînd preo-tul den casă la uşa casii, şi va osebi preotulcasa şapte zile. Şi se va întoarce preotul aşaptea zi şi va vedea casa . Şi, iată, s-au răvărsat pipăirea în păreţii casii, şi va porunci preotul şi vor scoate pietrile întru care iaste pipăirea, şi vor scoate pre dînsele afară dencetate, în loc necurat. Şi casa o vor rade denlăuntru împrejur şi vor turna lutul cel rasafara den cetate, la loc necurat. Şi vor lua pietri cioplite, altele, şi vor pune pentru pietri, şi lutul vor lua altul şi vor spoicasa. Iară de va veni iaraş pipăirea şi va răsări în casă, după ce vor ieşi pietrile şi dupăce se va rade casa şi după ce să va spoi, Şi va întra preotul şi va vedea: De s-au tinsu pipăirea în casă, stricăciune întemeiată iasteîn casă, necurată iaste. Şi vor surpa casa, şi leamnele ei, şi pietrile ei, şi tot lutul casii îl vorscoate afară den cetate, la loc necurat. Şi cela ce va întra în casă, toate zilele care eraosebită casa, necurat va fi pînă în sară. Şi cela ce doarme în casă, va spăla hainele lui, şi necurat va fi pînă în sară. Şi cela ce va mînca în casă, va spăla hainele lui, şi necurat va fipînă în sară. Iară mergînd preotul, va întraînlăuntru şi va vedea şi, iată, cu răvărsare nu să răvărsa pipăirea în casă după ce s-au spoit casa; şi va curăţi preotul casa, căce s-au ven-decat pipăirea. Şi va lua a curăţi casa doao găini vii, curate, şi lemnu de chedru, şi roşurăsucit, şi isop. Şi va junghea o găina în vasde lut, pre apă vie, şi va lua lemnul cel de chiedru, şi roşul cel răsucit, şi isop, şi pasărea cea vie, şi le va muia pre eale în sîngele pasă-rii ceii junghiate pre apă vie şi va stropi cueale preste casă de şapte ori Şi va curăţi casa cu sîngele pasării, şi cu apa cea vie, şi cu pasărea cea vie, şi cu lemnul cel de chedru, şicu isopul, şi cu roşul împletit. Şi va slobozi pasărea cea vie afara den cetate, la cîmpu; şi seva ruga pentru casă, şi curată va fi.Aceasta e leagea preste toată pipăirea strică-ciunii, şi struncenăturii, Şi stricăciunii hai-nii, şi casii, şi ranii, şi sămnului, şi luci-rii, şi a tălmaci în ce zi iaste necurat şi în cezi se va curăţi.<Cap XV>Şi zise Domnul catră Moisi şi Aaron,zicînd: ,,Grăiaşte fiilor lui Israil şivei zice cătră ei: 'La bărbat, la bărbatla carele se va face cursura den tru-pul lui, cursoarea lui necurată va fi.şi aceasta e leagea necurăţiei lui: Cîndsămînţa den trupul lui, den cursoarea cares-au aşăzat trupul lui pren cursoare, aceasta enecurăţia lui într-însul; toate zilele cursoriitrupului lui, cu carele sta trupul lui prencursoarea lui, necurăţia lui iaste. Tot patulpre carele va dormi pre el celui ce curăsămînţa necurat iaste, şi tot vasul pre careleva şădea pre dînsul celui ce cură sămînţanecurat iaste. Şi om carele se va atinge depatul lui, îş va spăla hainele lui şi-ş va scăldatrupul lui cu apă, şi necurat va fi pînă însară. Şi cela ce şade pre vasul care şadepre el cel ce-i cura sămînţa, îş va spăla hainelelui şi să va scălda cu apa, şi necurat va fi pînăîn sară. Şi cela ce se va atinge de trupulcelui ce-i cură sămînţa, îş va spăla hainele luişi să va scălda cu apă, şi necurat va fi pînă însară. Iară de va scuipa cel ce-i cură sămînţapre cel curat, îş va spăla hainele lui şi să vascălda cu apă, şi necurat va fi pînă însară. Şi toată şaua măgariului pre carea vaîncăleca cel ce-i cură sămînţa necurată va fipînă în sară. Şi tot cela ce se va atinge detoate cîte-s supt dinsul necurat va fi pînă însară. Şi cela ce rădică pre eale, îş va spăla hai-nele lui şi să va scălda cu apă, şi necurat va fipînă în sară. Şi de cîte să va atinge cel ce-icura sămînţa şi mîinele nu i-s spălate cu apă,îş va spăla hainele lui şi-ş va scălda trupul cuapă, şi necurat va fi pînă în sară. Şi vas delut, ce va atinge cel ce-i cură sămînţa, să săsfărîme. Şi vasul de lemnu să să speale cu apăşi curat va fi. Iară de se va curăţi cel ce-icură sămînţa de cursul lui, şi se vor număralui şapte zile la curăţirea lui, şi-ş va spăla hai-nele lui şi-ş va scălda trupul lui cu apă vie şicurat va fi. Şi a opta zi, îş va lua lui doaoturtureale sau doi pui de porumbu şi le vaaduce pre eale înaintea Domnului, la uşilecortului mărturiei, şi va da pre eale preotului.şi va face pre eale preotul una pentru greşalăşi una pentru ardere-de-tot şi se va ruga pentruel preotul înaintea Domnului, de cursul lui. Şiom la care va iesi dentr-însul sămînţa în pat,şi va scălda cu apa tot trupul lui, şi necurat vafi pînă în sară. Şi toată haina şi toată pialeapreste carea va fi sămînţă de pat, şi să va spă-la cu apa, şi necurat va fi pănă în sară. Şi<p 82>muiarea, de va dormi barbatul cu dînsa pat de sămînţa, şi să vor scălda cu apă, şi necuratvor fi pînă în sară. Şi muiarea care-i va fi curîndu-i sînge şi va fi cursul ei în trupul ei, şapte zile va fi în necurăţia ei. Tot cela ce seva atinge de ea necurat va fi pînă în sară, şi tot pre carele se va culca pre el la necurăţia ei necurat va fi şi tot pre carele va şădea pre elnecurat va fi. Şi tot carele se va atinge de patul ei, îş va spăla hainele lui şi-ş va scălda trupul lui cu apă, şi necurat va fi pînă în sară.Şi tot cela ce să va atinge de tot vasul preste care va şădea pre el, îş va spăla hainele lui şi să va scalda cu apă, şi necurat va fi pînă însară. Iară de va fi ea în patul ei sau pre vasul pre carele şade ea, cînd să va atinge elde ea, necurat va fi pînă în sară. Iară de se va culca cineva cu ea în pat şi se va face necurăţia ei pre dînsul, necurat va fi şapte zile; şi tot patul pre carele va dormi pre el necurat vafi. Şi muiarea, de-i va cură cursoare de sînge zile multe, nu în vreamea necurăţiei ei, măcară de va şi cură după necurăţia ei, toate zilele cursorii necurăţiii ei, ca şi zilele necură-ţiii ei, necurată va fi. Şi tot patul pre care va dormi pre dînsul toate zilele cursorii ei, după zacearea necurăţiii ei va fi ei, şi tot vasul pre carele va şedea pre el necurat va fi, duprenecurăţia ceiia ce are pre sine. Tot cel ce să atinge de dînsa necurat va fi, şi-ş va spăla hainele lui şi-s va scălda trupul lui cu apă, şinecurat va fi pînă în sară. Iară de se va curăţi de cursul ei, şi se vor număra ei şaptezile şi după aceaea se va curăti. Şi a opta zi, îş va lua ei doao turtureale sau doi pui de porumbu şi le va aduce pre aceastea la preot,la uşa cortului mărturiei, Şi va face preotul una pentru păcat şi alta pentru ardere-de-tot şi se va ruga pentru ea preotul înaintea Dom-nului, de cursul necurăţiii ei. Şi feriţ să faceţi pre fiii lui Israil de necurăţia lor, şi nu vor muri pentru necurătia lor, cînd vor pîngări ei cortul mărturiei, carele iaste întru dîn-şii. Aceasta e leagea celui ce-i cură sămînţă, şi de va ieşi de la neştine sămînţa depat ca să să pîngărească într-însa, Şi ceiia ce are pre sine întru necuraţia ei, şi s-au înfrînt în curgerea lui, bărbatul au fămeaia, şi bărbatului carele va dormi cu ceaea ce are pre sine"'.<Cap XVI>Şi grăi Domnul cătră Moisi, după ce au murit cei doi feciori ai lui Aaron, cînd aducea ei foc striin înaintea Domnului şi muriră; şi zise Domnulcătră Moisi: ,,Grăiaşte cătră Aa-ron, frate-tău, şi nu între preste tot ceasul la sfînt, mai înlăuntru de acoperemînt, în faţa acoperemîntului care iaste preste chivotul mărturiei, şi nu va muri. Pentru că întru nor Mă voiu arăta pre jîrtăvnic. Aşa va întraAaron la sfînt: cu viţel den vaci, pentru gre-şală, şi berbeace, la ardere-de-tot. Şi înhaina de in, sfînţită, să va îmbrăca, şi nădragi de in vor fi peste trupul lui, şi cu brîu de in se va încinge, şi chivară de in îş va pune. Hainesfinte sînt, Şi-ş va spăla cu apă tot trupul lui, şi va îmbrăca aceastea. Şi de la adunarea fii- lor lui Israil va lua doi ţapi den capre, pentru păcat, şi un berbeace, pentru ardere-de-tot. Şi va aduce Aaron vitelul cel pentru greşală, cela al lui, şi se va ruga pentru el şi pentru casa lui. Şi va lua cei doi ţapi şi-i va pune pre ei naintea Domnului, lîngă uşa cortului mărturiei. Şi va pune Aaron pre cei doi ţapi - sorţi, un sort Domnului şi alt sort celui de slobozit. Şi va aduce Aaron ţapul pre carele au venit pre el sorţul Domnului, şi-l va aduce pentru greşală. Şi ţapul pre carele va veni pre el sortul celui de slobozit Îl va pune viu înaintea Domnului, ca să să roage pentru el, pentru ca să-l trimiţă pre el la slobozenie. Şi-l va lăsa pre dînsul în pustie. Şi va lua ţapul pre dînsul fărădelegile lor la pămînt neumblat. Şi va aduce Aaron viţelul cel pentru greşală al lui şi se va ruga pentru el şi pentru casa lui şi va junghea viţelul cel pentru greşală al lui. Şi va lua căţia plină de cărbuni de foc den jîrtăvnicul ce iaste înaintea Domnului Şi-ş, va umplea mînile de tămîia tocmirii, măruntă, şi va aduce mai înlăuntru de acoperemînt şi va pune tămîia preste foc, înaintea Domnului. Şi va acoperi fumul tămîiei jîrtăvnicul cel preste mărturii, şi nu va muri. Şi va lua den sîngele viţelului şi va stropi cu deagetul preste jîrtăvnic cătră răsărit. De cătră faţa acoperemîntului va stropi de 7 ori den sînge cu deagetul lui. Şi va junghea ţapul cel pentru păcat cel de la norod înaintea Domnului şi va băga den sîngele lui mai înlăuntru de acoperemînt şi va face sîngele lui în ce chip au făcut sîngele viţelului şi va stropi sîngele lui preste jîrtăvnic, de cătră faţa jîrtăvnicului, Şi va ruga pre sfîntul pentru necurăţiile fiilor lui Israil şi de strîmbătăţile lor, pentru toate greşalele lor. Şi asa va face cortului mărturiei, cei urzite în mijlocul necurăţii lor. Şi tot omul nu va fi în cortul mărturiei, mergînd el ca să să roage la sfînt, pînă va ieşi. Şi se va ruga pentru sine şi pentru casa lui şi pentru toată adunarea lui Israil. Şi va ieşi <p 83>pre jîrtăvnicul carele iaste înaintea Domnuluişi se va ruga pre dînsul. Şi va lua den sîngeleviţelului şi den sîngele ţapului şi va punepreste coarnele jîrtăvnicului împrejur şi vastropi preste el den sînge cu deagetul lui, de ori, şi-l va curăţi pre el şi va sfinţi pre el dennecurăţiile fiilor lui Israil. Şi va săvîrşirugînd sfîntul şi cortul mărturiei şi jîrtăvnicul,şi pentru preoţi va curăţi. Şi va aduce preţapul cel viu. Şi va pune Aaron amîndoaomînile lui preste capul ţapului celui viu şi varăscumpara preste el toate fărădelegile fiilorlui Israil şi toate strîmbătăţile lor şi toate gre-şalele lor şi le va pune pre eale pre capulT*apului celui viu şi-l va trimite cu mîna de omgata în pustie. Şi va lua ţapul preste el fără-delegile lor, la pămînt necălcat, şi va trimitepre ţap la pustie. Şi va întra Aaron la cortulmărturiei şi se va dezbrăca de veşmîntul celde in, carele au fost îmbrăcat întrînd el lasfînt, şi-l va pune pre el acolo. Şi-ş va spălatrupul lui cu apa în loc sfînt şi se va îmbraca înveşmîntul lui şi, ieşind, va face arderile cealede tot ale lui şi priimirile ceale de tot ale noro-dului şi se va ruga pentru sine, şi pentru casalui, şi pentru norod, ca şi pentru preoţi. Şiseul cel pentru păcat îl va aduce pre jîrtăv-nic. Şi cela ce va slobozi pre ţapul cel ose-bit la lăsare îş va spăla hainele lui şi-ş va spălatrupul lui cu apă şi după aceaea va întra întabără. Şi viţelul cel pentru păcat şi ţapulcel pentru păcat, cărora sîngele lor s-au adusînlăuntru ca să să roage în cel sfînt, vor scoatepre eale afără den tabără şi vor arde pre din-sele în foc, şi pieile lor, şi cărnurile lor, şibalega lor. Iară cela ce va arde pre eale îşva spăla hainele lui şi-ş va scălda trupul lui cuapă şi după aceaea va întra în tabără. Şi vafi aceasta voao de leage veacinică: în luna aşaptea, în zeace ale lunii, să smeriţ sufletelevoastre, şi tot lucrul să nu faceţi, cel de loc şicel nemearnic ce iaste lîngă voi, Pentru căîn ziua aceasta se va ruga pentru voi, ca săcurăţască pre voi den toate păcatele voastre,înaintea Domnului, şi vă veţ curăţi. Sîmbe-tele sîmbetelor, odihnă va fi aceasta voao, şiveţ smeri sufletele voastre; de leage veaci-nică. Se va ruga preotul pre carele vorunge pre dînsul şi pre carele vor săvîrşimînile lui ca să preoţască el după tatul lui, şise va îmbrăca cu veşmîntul cel de in al lui,veşmîntul cel sfînt, Şi va ruga pre sfîntulsfîntului, şi cortul mărturiei, şi jîrtăvniculva ruga, şi pentru preoţi, şi pentru toatăadunarea se va ruga. Şi va fi aceastavoao de leagea veacinică, ca să vă rugaţpentru fiii lui Israil de toate păcatele lor. O dată într-un an să va face", după cum porunciDomnul lui Moisi.<Cap XVII>Şi grăi Domnul cătră Moisi, zicînd:,,Grăiaşte cătră Aaron şi cătră fiii luişi cătră toţi Bii lui Israil, şi vei zicecătră ei: 'Acesta e cuvîntul care auporuncit Domnul zicînd: 'Om, omden fiii lui Israil, au den nemearnicii care seafla între voi, carele va junghia viţel, au oaie,au capră în tabără, şi carele va junghia afarăden tabăra şi la uşa cortului mărturiei nuva aduce ca să o faca pre ea ardere-de-tot, aude mîntuire Domnului priimită întru miros debună mirosire, şi carele va junghia afară şi lauşa cortului mărturiei nu o va aduce pre ea casă aducă dar Domnului împotriva cortuluimărturiei, sînge se va socoti omului aceluia.Sînge au vărsat, peri-va sufletul aceluia dennorodul lui. Pentru ca să aducă fiii lui Israiljîrtvele lor, cîte vor junghia ei în cîmpi, şi levor aduce pre eale Domnului, la uşile cortuluimărturiei, cătră preot, şi jîrtva de mîntuireDomnului - aceastea. Şi va vărsa preotulsîngele pre jîrtăvnic împrejur, înaintea Dom-nului, lîngă uşa cortului mărturiei, şi va aduceseul la miros de bună mirosire Domnului.Şi nu vor mai junghia jîrtvele lor celor în-deşărţi, la carii ei curvescu dupre dînşii. Lea-ge veacinică va fi voao întru seminţiile voas-tre'. Şi veţi zice cătră ei: 'Om, om den fiiilui Israil, au den fiii celor nemearnici care săaflă între voi, carele va face ardere-de-tot, aujîrtva şi la uşa cortului mărturiei nu vaaduce ca să facă pre aceaea Domnului, va perisufletul acela den norodul lui. Şi om, omden fiii lui Israil, au den cei nemearnici care săaflă între voi, carele vă mîncă tot sîngele, şivoiu pune obrazul Mieu pre sufletul cela cemănîncă sîngele şi voiu piarde pre dînsul dennorodul lui. Pentru că tot sufletul a tot tru-pul sîngele lui iaste, şi Eu l-am dat voao, prejîrtăvnic să vă rugaţi pentru sufletile voastre.Pentru că sîngele lui pentru suflet se varuga'. Pentru aceaea am grăit fiilor luiIsrail: 'Tot sufletul dentru voi nu va mîncasînge, şi cel nemearnic care se află între voinu va mînca sînge. Şi om, om den fiii luiIsrail, au den nemearnicii care să află întrevoi, carele va vîna vînat, hiară au pasăre decare să mănîncă, şi va vărsa sîngele lui şi vaacoperi pre dînsul pămîntul'. Pentru căsufletul a tot trupul sîngele lui iaste, siam zis fiilor lui Israil: 'Sînge a tot trupulsă nu mîncaţi, pentru că sufletul a tot<p 84>trupul sîngele lui iaste. Tot cela ce mănîncăpre el va peri'. Şi tot sufletul care va mîncamortăciune, au prinsă de gadine, dentrupămînteani, au den nemearnici, îş va spălahainele lui şi-ş va scălda trupul cu apă, şinecurat va fi pînă în sară, şi curat va fi. Iarăde nu va spăla hainele lui şi trupul lui nu-l vascălda cu apă, şi-ş va lua fărădeleagea lui"'.<Cap XVIII>Şi grăi Domnul cătră Moisi, zicînd:,,Grăiaşte fiilor lui Israil şi vei zicecătră dînşii: 'Eu - Domnul Dum-nezăul vostru. Dupre deprinderileEghipetului, în care aţi nemernicitîntru el, să nu faceţi, şi dupre deprinderilepămîntului Hanaan, în carele Eu voiu băgapre voi acolo, să nu faceţi, şi la legile lor să numeargeţi. Judecăţile Meale să faceţi şiporuncile Meale să păziţi şi să umblaţi întrueale. Eu - Domnul Dumnezăul vostru. Şisă păziţi toate poruncile Meale şi toate judecă-ţile Meale şi să faceţi pre eale, carele,făcîndu-le, omul va trăi într-însele. Eu -Domnul Dumnezăul vostru. Om, om cătrătoate ale sale, trupului său nu va veni ca sădescopere ruşinea. Eu - Domnul. Ruşineatătîni-tău şi ruşinea mumei tale să nu-i desco-peri. Pentru că mumă-ţi iaste, să nu descoperiruşinea ei. Ruşinea muierii tătîni-tău să nuo descoperi, că ruşinea tătîni-tău iaste.Ruşinea sororii tale de tată au de mumă, năs-cută înlăuntru au născută afară, să nu desco-peri ruşinea lor. Ruşinea featei fiiului tău,au a featei featei tale, să nu descoperi ruşinealor, că a ta ruşine iaste. Ruşinea featiimuierii tătîni-tău să nu descoperi; sor de untată-ţi iaste, să nu descoperi ruşinea ei.Ruşinea sororii tătîni-tău să nu descoperi,pentru că rudă tătîni-tău iaste. Ruşineasororii mumei tale să nu o descoperi, pentrucă rudă mumei tale iaste. Ruşinea frateluitătîni-tău să nu descoperi şi la muiarea lui sănu întri, pentru că rudă-ţi iaste. Ruşineanororii tale să nu o descoperi, că fămeaie fiiu-lui tău iaste, să nu descoperi ruşinea ei.Ruşinea muierii frăţine-tău să nu descoperi,că ruşinea frăţine-tău iaste. Ruşinea muie-rii şi a featei ei să nu descoperi; fata fecioruluiei şi pre fata featei ei să nu o iai ca să desco-peri ruşinea lor; rudă-ţi sînt ţie, păgînătateiaste. Muiare preste soru-sa să nu iai rîvni-toare-împotrivă să-i descoperi ruşinea eipreste dînsa, încă fiind ea vie. Şi cătră fă-meaie în osebirea necurăţiii ei să nu întri să-idescoperi ruşinea ei. Şi cătră muiarea aproa-pelui tău să nu dai patul semenţii tale ca să tepîngăreşti cătră dînsa. Şi den semenţia tasă nu dai să slujască la boiari şi să nu spurcinumele cel sfînt. Eu - Domnul. Şi cu băr- bat să nu dormi culcare fămeiască, pentru căurîciune iaste. Şi la tot cu patru picioare să nu-ţ dai patul tău în semenţie ca să te pîngă-reşti într-însul, şi muiarea să nu stea cătră totcela cu patru picioare să să încalece, pentru căurîciune iaste. Nu vă pîngăriţ în toate aceastea. Pentru că în toate aceastea s-au pîn-gărit limbile carele trimiţ Eu înaintea feaţiivoastre, Şi să pîngări pămîntul, şi le-am dat strîmbătatea lor pentru dînsul, şi săsupără pămîntului de cei ce şed pre dînsul.Şi păziţ toate legile Meale şi poruncile Meale, şi să nu faceţ den toate urîciunele aceastea,cel de loc şi cel ce s-au adaos nemearnic întrevoi. Pentru că toate urîciunile aceastea au făcut oamenii pămîntului care au fost mainainte de voi, şi să pîngări pămîntul. Şi pentru ca să nu urască pre voi pămîntul cîndveţ pîngări voi pre dînsul, în ce chip au urîtlimbile ce era mai nainte decît voi. Că tot carele va face den toate urîciunile aceastea,vor peri sufletele care fac den mijlocul noroa-delor lor. Şi păziţ poruncile Meale, pentru ca să nu faceţ den toate legile ceale urîte, cares-au făcut mai nainte de voi, şi să nu vă pîngă-riţI în eale. Că Eu - Domnul Dumnezăul vostru'".<Cap XIX>Şi grăi Domnul cătră Moisi, zicînd: ,,Grăiaşte la toată adunarea fiilor lui Israil şi vei zice cătră dînşii: 'Sfinţi săfiţ, că sfînt Eu, Domnul Dumnezăulvostru. Fiestecarele de tată-său şi de mumă-sa să să teamă, şi simbetele Mealesă le păziţ. Eu - Domnul Dumnezeul vostru.Să nu urmaţi la idoli, şi dumnezei vărsaţ să nu faceţ voao. Eu - Domnul Dumnezăul vostru.Şi de veţ junghea jîrtvă de mîntuire Domnu- lui, priimită voao veţ jîrtvi. În care zi veţ junghea, să va mînca; şi a doua zi. Şi de varămînea pînă a treia zi, cu foc se va arde detot. Iară de se va mînca cu mîncare a treia zi, nejîrtvită iaste, să nu se priimască. Iară cel ce o va mînca păcat va lua, pentru că sfin-tele Domnului au pîngărit. Şi vor peri sufle-tele ceale ce mănîncă den norodul lor. Şi secerînd voi seacerea pămîntului vostru, sănu isprăviţ săcerătura voastră ţarinii tale asecera, şi ceale ce cad ale seacirii tale să nu leaduni. Şi via ta să nu o culegi de iznoavă, nice broboanele viii tale să nu le aduni. Săra-cului şi nemearnicului să le laşi acealea. Eu -Domnul Dumnezăul vostru. Să nu furaţi şisă nu minţiţ, nice să năpăstuiască fieşteca-rele pre aproapele-ş. Şi să nu juraţ înnumele Mieu pre strîmbu şi să nu pîngăriţnumele cel sfînt al Dumnezăului vostru.<p 85>Eu - Domnul Dumnezăul vostru. Să nu facistrîmbătate vecinului şi să nu jăfuieşti şi să nudoarmă simbria năimitului tău pînă dimineaţala tine. Să nu grăieşti de rău pre surd şiînaintea orbului să nu pui piadecă, şi să tetemi de Dumnezăul tău. Eu - Domnul Dum-nezăul vostru. Să nu faceţ strîmbătate lajudecată. Să nu iai obrazol săracului, nice sălauzi obrazul năsilnicului; cu dereptate săjudeci pre vecinul tău. Să nu umbli cuvicleşug în limba ta, să nu te întăreşti pre sîn-gele vecinului tău. Eu - Domnul Dumnezăulvostru. Să nu urăşti pre frate-tău cu cuge-tul tău, cu mustrare să mustri pre aproapeletău şi să nu iai pentru dînsul greşală. Şi sănu izbîndească mîna ta şi să nu te urgiseşti fii-lor norodului tău; şi să iubeşti pre aproapeletău ca pre tine. Eu - Domnul Dumnezău vos-tru. Leagea Mea să păziţ. Şi dobitoaceletale să nu le încaleci cu alt jug şi via ta să nu osameni de doao feliuri şi haină ţesută de doaofeliuri, spurcăciune, să nu pui prestetine. Şi de va dormi neştine cu muiarea patde sămînţă şi ea va fi roabă păzită unui om, şiea cu răscumpărări nu s-au răscumpărat, vol-nicie nu s-au dat ei, socotinţă va fi ei. Nu vormuri, pentru că nu s-au volnicit. Şi vaaduce pentru greşala lui, Domnului, lîngă uşacortului mărturiei, berbeace de greşală. Şise va ruga pentru dînsul preotul, cu berbea-cele greşălii înaintea Domnului, pentru păca-tul lui care au greşit, şi se va lăsa lui păcatullui care au greşit. Iară cînd veţ întra înpămîntul carele Domnul Dumnezăul vostru îldă voao, şi veţ sădi tot lemnul de mîncat şi veţicurăţi necurătia lui. Roada lui trei ani va fivoao necurăţit; să nu să mănînce. Şi întraal patrulea an va fi toată roada lui sfîntă, lău-dată Domnului. Iară la al cincelea an veţmînca roada lui, adaos voao roada lui. Eu -Domnul Dumnezăul vostru. Să nu mîncaţipreste munţi, nice să vrăjîţi, nice să căutaţivraja păsărilor. Să nu faceţi creţ den chicacapului vostru, nice să stricaţi faţa barbeivoastre. Şi tăieturi să nu faceţi pe suflet întrupul vostru şi slove împunse să nu faceţiîntre voi. Eu - Domnul Dumnăzăul vostru.Să nu pîngăreşti pre fata ta ca să o curveştipre dînsa, şi nu va curvi pămîntul, şi se vaumplea pămîntul de fărdelegi. SimbeteleMeale să le păziţi şi de sfintele Meale să văteameţi. Eu - Domnul. Să nu urmaţi celorce băsnuiescu den pîntece şi cătră vrăjîtori sănu vă lipiţi, ca să vă pîngăriţ întru ei. Eu -Domnul Dumnezăul vostru. De faţa celui bă-trîn să te scoli şi să cinsteşti faţa celui mai bătrîn;şi să te temi de Dumnezăul tau. Eu - Dom-nul Dumnezăul vostru. Iară de se va apro- pia voao cineva nemearnec în pămîntulvostru, să nu-l necăjîţ pre el. Ca şi cela de pămînt va fi între voi cel nimearnec ce vinecătră voi, şi să-l iubeşti pre el ca şi pre tine,pentru că nemearnici v-aţ făcut în pămîntulEghipetului. Eu - Domnul Dumnezăul vostru.Să nu faceţi strîmbătate la judecată, la măsuri, la cumpănă şi la cantare. Cumpenile direapte şi cantarele direapte, şi măsuriledireapte şi ţărînă direaptă să fie între voi. Eu- Domnul Dumnezăul vostru Ce v-am scosden pămîntul Eghipetului. Şi să păziţi toată leagea Mea şi toate poruncile Meale, şi le veţface pre eale. Eu - Domnul"'.<Cap XX>Şi grăi Domnul cătră Moisi, zicînd:,,Şi fiilor lui Israil vei grăi, zicînd: 'Deva fi vreunul dentre fiii lui Israil audentre ceia ce s-au făcut nemearniciîn Israil, carele va da den sămînţa luila boiari, cu moarte să să omoară. Limba ceiaste pre pămînt îl vor omorî pre dînsul cupietri. Şi Eu voiu întări obrazul Mieu preomul acela şi-l voiu piarde pre dînsul dennorodul lui, pentru că den sămînţa lui au datboiariului, ca să pîngărească sfintele Meale, şiva spurca numele celor sfinţiţi Mie. Iară devor treace cu vedearea lăcuitorii pămîntuluicu ochii lor de la omul acela, după ce va da elden sămînţa lui boiariului, ca să nu omoarăpre el, Şi voiu întări obrazul Mieu pre omulacela şi pre seminţia lui, şi voiu piarde predînsul şi pre toţi cîţi să tocmăscu într-un gîndcu el ca să curvească ei la boiari den norodullor. Şi sufletul carele va urma la ceia cebăsnuiescu den pîntece au la vrăjîtori ca săcurvească dupre ei, voiu întări obrazul Mieupre sufletul acela şi-l voiu piarde pre el dennorodul lui. Şi veţ fi sfinţi, că sfînt sînt Eu,Domnul Dumnezăul vostru. Şi veţ păziporuncile Meale şi veţ face pre eale. Eu -Domnul Ce vă sfinţescu pre voi. Omu, omcarele va grăi rău pre tatăl lui au pre mumalui, cu moarte să să omoară. Pre tată-său aupre mumă-sa de rău au grăit, vinovat va fi.Om, om carele va preacurvi muiarea bărbatu-lui au carele va preacurvi muiarea vecinuluisău, cu moarte să să omoară, preacurvariul şipreacurva. Şi carele se va culca cu muiareatătîni-său, ruşînea tătîni-său au descoperit, cumoarte să să omoară amîndoi, vinovaţisînt. Şi de va dormi oarecarele cu nora lui, cumoarte să să omoară amîndoi; au păgînit, vino-vaţi sînt. Şi carele va dormi cu parte bărbă-tească culcare fămeiască, urîciune au făcutamîndoi; cu moarte să să omoară, vinovaţi sînt.<p 86>Carele va lua muiare şi pre muma ei, fărde-leage iaste; în foc să-l arză, pre dînsul şi predînsele, şi să nu fie fărdeleage între voi. Şicineş va da zăcearea lui în dobitoc cu patrupicioare, cu moarte să să omoară, şi dobitoculsă-l omorîţi. Şi muiarea care va veni cătrăfieştecare dobitoc ca să să încalece ea de dîn-sul, să omorîţi muiarea şi dobitocul; cumorte să să omoară, vinovaţi sînt. Careleva lua pre sora lui despre tată-său au despremuma lui şi va vedea ruşînea ei, şi ea va vedearuşînea lui, ocară iaste, să piară înaintea fiilorrudii lor; ruşînea surori-sa au descoperit,păcatul lor vor lua. Şi om carele va dormicu muiarea ce va avea pre sine şi au descope-rit ruşînea ei, izvorul ei au descoperit, şi ea audescoperit curgerea sîngelui ei; să piarăamîndoi den ruda lor. Şi ruşinea sororiitătîni-tău şi sororii mîne-ta să nu descoperi;pentru că rudenia au descoperit, păcatul vorpurta. Carele va dormi cu rudenia lui, ruşi-nea rudeniei lui au descoperit; fără feciori vormuri. Şi omul carele va lua muiarea frate-lui lui, necurăţie iaste; ruşinea fratelui lui audescoperit, fără feciori vor muri. Şi veţipăzi toate poruncile Meale şi toate judecăţileMeale, şi veţi face pre eale, şi nu va urî pre voipămîntul în carele vă bag pre voi acolo ca sălăcuiţi pre dînsul. Şi să nu meargeţi dupălegile limbilor, pre carei Eu gonescu de la voi.Pentru că aceastea toate le-au făcut, şi i-amurît pre dînşii. Şi v-am zis voao: 'Voi veţimoşteni pămîntul lor, şi Eu îl voiu da voao predînsul întru aveare, pămînt care iaste curîndlapte şi miare'. Eu - Domnul Dumnezăulvostru, Care v-am osăbit pre voi den toatelimbile. Şi veţi osăbi pre voi între dobitoa-cele ceale curate şi între ceale necurate, şiîntre pasările ceale curate şi ceale necurate, şisă nu spurcaţi sufletele voastre întru dobi-toace şi în pasări şi în toate tîrîtoarele pămîn-tului, carele Eu le-am osebit voao în necurăţie. Şi-M veţi fi Mie sfinţi, că Eu - sfînt,Domnul Dumnezăul vostru, Cela ce v-au osă-bit pre voi den toate limbile, ca să-M fiţiMie. Şi bărbatul au fămeaia care se va facedentru ei băsnuitoriu de pîntece au vrăjitoriu,cu moarte să să omoară amîndoi; cu pietri să-iucideţi pre ei, vinovaţi sînt"'.<Cap XXI>Şi zise Domnul cătră Moisi: ,,Zi preoţi-lor, fiilor lui Aaron, şi vei zice cătră eiîn suflete să nu să pîngărească întrulimba lor, Fără numai în ruda ceiaste aproape de el, pre tată şi premumă şi pre fii şi pre feate şi pre frate Şipre sora lui, fecioara ce i să apropie lui, ceaeace nu iaste dată la bărbat, pre aceastea să vorpîngări. Să nu să pîngărească fără de veaste, întru norodul lui, în scîrnăvia lui. Şi pleaşă să nu vă radeţi capul pentru mort, şifaţa barbei să nu o rază, şi pre trupurile lor sănu taie tăieturi. Sfinţi vor fi Dumnezăului lor şi nu vor pîngări numele Dumnezăului lor,pentru că jîrtvele Domnului, daruri Dumne-zăului lor ei aduc, şi vor fi sfinţi. Muiarea curvă şi pîngărită nu vor lua, şi muiareascoasă de după bărbatul ei nu vor lua, că sfîntiaste Domnului Dumnezăului lui. Şi vei sfinţipre dînsul: Darurile Domnului Dumnezău- lui vostru acesta le aduce; sfînt să fie, că sfîntEu, Domnul Dumnezăul vostru, Cela ce sfîn-ţescu pre ei. Şi fată de om preot, de să va pîngări a curvi, numele tătînie-său ea pîngă-reaşte; pre foc să să arză de tot. Şi preotul cel mare den fraţii lui, celui ce i s-au turnatpre capu den untdelemnul unsorii şi s-ausăvîrşit să să îmbrace cu hainele, capul nu-şva descoperi şi hainele lui nu le va rumpeŞi pre tot sufletul mort nu va întra, pre tatălui, nice pre muma lui nu se va pîngări. Şi den ceale sfinte nu va ieşi şi nu va pîngărinumele cel sfinţit al Domnului lui, pentru căuntdelemnul cel sfînt cel unsu al Dumnezău-lui lui - pre dînsul. Eu - Domnul. Acesta fămeaie fecioară den ruda lui va lua. Iară văduvă şi gonită şi pîngărită şi curvă, preaceastea nu va lua, fără numai fecioară dennorodul lui va lua fămeaie. Şi nu va pîngarisămînţa lui întru norodul lui. Eu - DomnulDumnezăul, Cela ce sfinţescu pre el". Şi grăi Domnul cătră Moisi, zicînd: ,,Zi cătrăAaron, zicînd: 'Om den semenţia ta întrurudele voastre, de va fi la oarecarele la dînsulhulă, să nu vie să aducă daruri Domnului lui.Tot omul la care va fi la dînsul hulă nu va veni, om orbu sau şchiop, sau ciungu, sau cu ure-chile tăiate, Au om la care va fi la el sfărî- mătură de mînă, au sfarîmătură de picior, Au ghebos, au pecinginos, zmult la ochi, Sau om la care va fi într-însul rîie sălbatică, saufunecei, sau să fie cu un coiu, Tot careleiaste într-însul hulă, den semenţia lui Aaronpreotul, nu se va apropia ca să aducă jîrtveleDumnezăului tău; că hulă e întru el, darurilelui Dumnezău să nu să apropie a le aduce.Darurile Dumnezăului lui, sfintele sfintelor;şi den sfinte va mînca, Fără numai laacoperemînt nu va veni şi cătră jîrtăvnicnu să va apropia, pentru că hulă are. Şi nuva pîngări numele cel sfînt al Dumnezăuluilui, pentru că Eu, Domnul Ce sfinţescu predînşii"'. Şi grăi Moisi cătră Aaron şi cătră fiii lui şi cătră toţi fiii lui Israil.<p 87><Cap XXII>Şi grăi Domnul cătră Moisi, zicînd:,,Zi lui Aaron şi fiilor lui, şi să săferească de sfîntele fiilor lui Israil, şisă nu pîngărească numele Mieu celsfînt, cîte ei sfinţescu Mie. Eu - Dom-nul. Zi lor: 'În seminţiile voastre, tot omulcarele se va apropia, de toată semenţiavoastră, cătră sfinte cîte vor sfinţi fiii lui IsrailDomnului, şi necurătia lui pre dînsul, va perisufletul acela de la Mine'. Eu - Domnul. Şiom den sămînţa lui Aaron preotul, şi acestastricat au înfrînt, den ceale sfinte să numănînce pînă ce se va curăţi. Şi cela ce săatinge de toată necurăţia sufletului, au omcăruia va ieşi dentr-însul pat de semenţie,Sau carele se va atinge de tot tîrîtoriul necu-rat, carele va pîngări pre el, sau de om în careva pîngări pre el după toată necurăţia lui,sufletul care se va atinge de eale Necuratva fi pînă în sară. Nu va mînca den cealesfinte, De nu-ş va scălda trupul lui cu apă;şi va apune soarele, şi curat va fi, şi atunceava mînca den ceale sfinte, că pîinea lui iaste.Mortăcione şi prinsu de gadini să nu mănîncesă să pîngărească el într-însele. Eu - Dom-nul. Şi vor păzi pazele Meale, ca să nu iapentru eale păcat; şi vor muri pentru Eale, devor pîngări pre eale. Eu - Domnul, Cela cesfinţescu pre dînşii. Şi tot streinul de rudănu va mînca sfinte. Nemearnicul preotului aunăimit nu va mînca sfinte. Iară preot, de vacumpăra suflet, cumpărat pre argint, acestava mînca den pîinile lui. Şi cei născuţi de casalui, şi aceştea vor mînca den pîinile lui. Şifată de om preot, de se va da la om strein denneam, ea den cepăturile ceale sfinte nu vamînca. Şi fata preotului, de se va facevăduvă au gonită, şi sămînţe nu va fi în ea, seva întoarce la casa tătîne-său, după tinerea-ţele ei; den pîinile tătîne-său va mînca. Şi totstreinul de rudă nu va mînca den Eale. Şiom carele va mînca sfinte după neştiinţe, şi vapune al cincelea lui preste dînsul, şi va dapreotului cel sfînt. Şi nu vor pîngări sfin-tele fiilor lui Israil, carele ei iau Domnului,Şi vor aduce preste ei fărădeleage de greşală,mîncînd ei sfintele lor. Pentru că Eu - Domnul,Carele sfinţescu pre ei"'. Şi grăi Domnul că-tră Moisi, zicînd: ,,Grăiaşte lui Aaron şi fiilorlui, şi la toată adunarea fiilor lui Israil, şi vei grăicătră ei: 'Om, om den fiii lui Israil au den ne-mearnicii ce lăcuiescu lîngă dînşii în Israil, careleva aduce daruri , după toată mărturisire a lor audupă toată aleagerea lor, Cîte vor aduce Dom-nului la arderea-de-tot, - priimite voao, partebarbătească den cirezi au den oi şi den capre.Toate cîte vor avea hulă într-însele nu vor aduce Domnului, căce nu va fi voao priimită.Şi om carele va aduce jîrtvă de mîntuire Dom- nului, osebind ruga după aleagere au în praz-nicele voastre, den cirezi au den oi, curat va fipriimit, toată prihana nu va fi în el. Orbu sau zdrobit, au tăiat la limbă, au avînd negi, aurîios, au pecinginos, să nu le aducă aceasteaDomnului, şi la priimire să nu daţ den ealepreste jîrtăvnic Domnului. Şi viţel au oaie tăiată la ureache, au tăiată la coadă, junghierisă le faci aceastea ţie, iară la rugă-ţ nu se vorpriimi. Frînt, şi zdrobit, şi tăiat, şi spente- cat, să nu le aduceţ aceastea Domnului Şi în pămîntul vostru nu se vor face. Şi den mînastreinului de rudă să nu aduceţ daruri Dum-nezăului vostru den toate aceastea, pentru căstricăciune sînt întru Eale, hulă în Eale, nu sevor priimi aceastea voao"'. Şi grăi Domnul cătră Moisi, zicînd: ,,Viţel, au oaie, au capră, după ce se va naşte, şi va fizile supt mumă-sa,iară a opta zi şi înainte se va priimi în loc dedaruri, priimire Domnului. Şi viţel, şi oaia, pre dînsa şi pre copilul ei să nu jungheaţ într-ozi. Iară de veţ jîrtvui jîrtvă, rugă de bucu- rie Domnului, întru priimire voao veţ jîrtvipre ea. Aceasta într-aceaea zi se va mînca, să nu lăsaţ den cărnuri pre dimineată. Eu -Domnul. Şi păziţ poruncile Meale şi să le faceţ pre dînsele. Eu - Domnul. Şi să nu spurcaţi numele sfîntului, şi Mă volu sfinţi înmijlocul fiilor lui Israil. Eu - Domnul, Cela cesfinţescu pre voi, Cela ce v-am scos pre voi den pămîntul Eghipetului, ca să vă fiu voaoDumnezău. Eu - Domnul".<Cap XXIII>Şi grăi Domnul cătră Moisi, zicînd:,,Grăiaşte fiilor lui Israil şi vei zicecătră ei: 'Praznicile Domnului, precare veţ chema pre eale chematesfinte, aceastea sînt praznicileMeale. Şase zile să faceţi lucruri, iară aşaptea zi, sîmbete, odihnă chemată sfîntăDomnului. Tot lucrul să nu faceţi: sîmbeteiaste Domnului, în toată lăcuinţa voastră.Aceastea sînt praznicile Domnului, chematesfinte, pre care veţ chema pre eale în vremilelor: în luna dentîi, înzile ale lunii, întremijlocul serilor, Pasha Domnului. Şi în cinci-sprăzeace zile ale lunii dentîi, praznecul azi-melor Domnului. Şapte zile azime să mîncaţi.Şi ziua cea dentîi chemată sfîntă va fi voao, totlucrul de posluşît să nu faceţi. Şi veţ aduceardere-de-tot Domnuluizile. Şi ziua a şap-tea chemată sfîntă va fi voao, tot lucrul delucrat să nu faceţi"'. Şi grăi Domnul cătrăMoiŞsiT*, zicînd: ,,Zi fiilor lui Israil şi vei grăi<p 88>cătră dînşii: 'Cînd veţi întra la pămîntu careleEu dau voao, şi veţ secera seacerea lui şi veţcăra znopii, începătura seacerii voastre, cătrăpreot. Şi va aduce znopul înaintea Domnu-lui priimit voao, a doua zi cei dentîi a sîmbete-lor îi va aduce pre dînsul preotul. Şi veţface, în ziua în carea veţ aduce znopul, oaiecurată de un an în ardere-de-tot Domnului.Şi jîrtva lui, doao a zeacea den făină curată,făcută cu untdelemnu, jîrtvă Domnului, lamiros de bună mirosire Domnului; şi turnarealui, a patra den in de vin. Şi pîine, şi spicefrecate noao să nu mîncaţi pînă la aceasta, înziua aceasta, pînă veţ aduce voi darurileDumnezăului vostru. Leage veacinică înrudele voastre, în toată lăcuinţa voastră. Şise va număra voao de a doua zi den simbete,den ziua ce veţ aduce znopi punerii -denainte, şapte săptămîni întregi veţ număra.Pînă a doua zi ceia de apoi a şaptea, veţnumăra 50 de zile Şi veţ aduce jîrtvă noaoDomnului. Den lăcaşale voastre veţ aduce pîi-nea punerii - denainte, doao pîini. Den doao azeace de făină curată va fi o pîine, dospită vorcoace, den ceale dentîi născute, Domnului. Şiveţ aduce împreună cu pîinile şapte miei de unan, curaţi, şi un viţel den cireadă şi doi berbecicuraţ, şi vor fi ardere-de-tot Domnului: şi jîrt-vele lor şi turnările lor, jîrtvă miros de bunămirosenie Domnului. Şi veţ face un ţapden capre pentru păcat şi doi miei de un anîntru jîrtva mîntuirei, împreună cu pîineleceale den rodurile dentîi. Şi le va pune preeale preotul cu pîinele roadelor dentîi, punereînaintea Domnului, împreună cu cei doi miei.Sfînţi vor fi Domnului; preotului celui ce leaduce pre eale, lui vor fi. Şi veţ numi ziuaaceasta chemată. Sfîntă va fi voao, tot lucrulde lucrat să nu lucraţi într-însa. Leage veaci-nică întru rudele voastre, în toată lăcuinţavoastră. Şi cînd seceraţi seacerea pămîntu-lui vostru, să nu săvîrşîţ rămăşiţa seaceriiţarinii tale, cînd seaceri tu, şi ce cade den sea-cerile tale să nu le strîngi, celui sărac şi celuinemearnic să le laşi acealea. Eu - DomnulDumnezăul vostru"'. Şi grăi Domnul cătrăMoisi, zicînd: ,,Grăiaşte fiilor lui Israil,zicînd: 'În a şaptea lună, într-una a lunii, va fivoao odihnă, pomenirea trîmbiţilor, chematăsfîntă Domnului. Tot lucrul de lucrat sănu faceţi, şi să aduceţi ardere-de-totDomnului"'. Şi grăi Domnul cătră Moisi,zicînd: ,,Şi în zeace a lunii a şaptea aceştiia,zi de rugă, chemata de sfînţenie va fi voao, şismeriţ sufletile voastre şi să aduceţi arde-re-de-tot Domnului. Tot lucrul să nufaceţ într-însa în ziua aceasta, pentru că iastevoao aceasta zi de rugă, să vă rugaţ pentru voiînaintea Domnului Dumnezăului vostru.Pentru că tot sufletul care nu se va smeri în ziua aceasta într-însa, va peri den norodul lui.Şi tot sufletul care va face lucru într-însa în ziua aceasta, va peri sufletul acela den noro-dul lui. Tot lucrul să nu faceţi. Leage veaci- nică întru rudele voastre, în toate lăcaşurilevoastre. Simbete simbetelor va fi voao, şi veţ smeri sufletele voastre. Den noao alelunii, de cu seară, pînă în zeace ale lunii,seara, veţ sîmbăta simbetele voastre". Şigrăi Domnul cătră Moisi, zicînd: ,,Grăiaştefiilor lui Israil, zicînd: 'În 15 ale lunii a şapteaaceştiia, praznecul corturilor, 7 zile, Domnu-lui. Şi ziua dentîi chemată sfîntă va fi, totlucrul de lucrat nu veţi face. Şapte zile veţiaduce ardere-de-tot Domnului. Şi ziua a optachemată sfîntă va fi voao, şi veţi aduce arde-re-de-tot Domnului. Ieşire iaste, tot lucrul cesă lucrează să nu faceţi. Aceastea sîntpraznecile Domnului, pre care chemaţ predînsele chemate sfinte, ca să aduceţi aduceriDomnului arderi-de-tot jîrtvei lor, şi turnărilelor, den zi în zi, Afară den simbetele Dom-nului, şi afară den dările voastre, şi afară dentoate rugile voastre, şi fără de ceale de bună-voie ale voastre carele veţi da Domnului; Şiîn 15 zile a lunii a şapte aceştiia, după ce veţiisprăvi roadele pămîntului, să prăznuiţi Dom-nului 7 zile. În ziua dentîi, odihnă, şi în aopta zi, odihnă. Şi veţi lua voao în ziua dentîiroadă den lemnu frumos, şi ramuri de finic, şistîlpări de lemnu dease, şi răchiţi, şi stîlpăride agnu den pîrîu, şi vă veţi veseli înainteaDomnului Dumnezăului vostru Şapte zileale anului. Leage veacinică la rudele voastre.În luna a şaptea veţi prăznui pre dînsa. Încorturi să sălăşluiţi 7 zile, tot moşneanul depămînt în Israil va lăcui în corturi, Pentruca să vază rudele voastre că în corturi amlăcuit pre fiii lui Israil cînd i-am scos pre dîn-şii den pămîntul Eghipetului. Eu - DomnulDumnezăul vostru"'. Şi grăi Moisi prazni-cile Domnului Dumnezăului fiilor lui Israil.<Cap XXIV>Şi grăi Domnul cătră Moisi, zicînd:,,Porunceaşte fiilor lui Israil, şi să-ţ iaţie untdelemnu de maslin curat şi lim-pede la lumină, să arză lumină puru-rea. Afară de acoperemînt, încortul mărturiei, şi-l vor arde pre dînsulAaron şi fiii lui, de cu sară pînă dimineaţa,înaintea Domnului pururea. Leage veacinicăîn rudele voastre. Pre sfeaşnicul cel cu-<p 89>rat veţi arde luminele înaintea Domnului pînădimineaţa. Şi veţi lua făină curată şi o veţiface pre dînsa pîini, de doao a zeacea va fi opîine. Şi veţi pune pre eale doao puneri, pîini o punere, pre mesa cea curată, înainteaDomnului. Şi veţi pune pre o puneretămîie curată şi sare, şi vor fi pîinele întrupomenire, puse cătră Domnul. În ziua sim-betii veţi pune înaintea Domnului, pururea,de la fiii lui Israil, făgăduinţă veacinică. Şiva fi lui Aaron şi fiilor lui, şi le vor mînca preeale în loc sfînt, pentru că sfinte sfintelor sîntaceastea lui, de la ceale ce să jîrtvesc Domnu-lui, leage veacinică". Şi ieşi fecior defămeaie israilteancă, şi acesta era fiiu deeghiptean între fiii lui Israil, şi s-au sfădit întabără cel den israilteancă şi omul israiltea-nul; Şi numind feciorul fămeii israilteanciinume, au blestemat; şi l-au adus pre el cătrăMoisi. Şi numele mumei lui - Salomith, fatalui Davri, den seminţia lui Dan. Şi-l puserăpre dînsul în temniţă, ca să-l cerceteaze predînsul pren porunca Domnului. Şi grăi Dom-nul cătră Moisi, zicînd: ,,Scoate pre cela ceau blestemat afară den tabără şi vor pune toţiceia ce au auzit mînile lor pre capul lui şi-l vorucide cu pietri toată adunarea. Şi fiilor luiIsrail grăiaşte şi vei zice cătră dînşii: 'Om,om de va blestema pre Dumnezăul lui, păcatva lua. Iară numind numele Domnului, cumoarte să să omoară. Cu pietri să-l ucigă predînsul toată adunarea lui Israil. Veri nemear-nic, veri de loc, numind el numele Domnului,să moară. Şi om care va lovi tot sufletulomului şi va muri, cu moarte să să omoară.Şi carele va lovi dobitoc şi va muri, să plă-teaseă suflet pentru suflet. Şi de va da neş-tine hulă aproapelui său, cum i-au făcut lui,într-acesta chip i se va face lui. Zdrobiturăpentru zdrobitură, ochiu pentru ochiu, dintepentru dinte. După cum va da hulă omului,aşa să i să dea lui. Carele va lovi om şi vamuri, cu moarte să să omoară. O dereptateva fi celui nemearnic şi celui de loc, căce Eu -Domnul Dumnezăul vostru"'. Şi grăi Moisifiilor lui Israil, şi scoaseră pre cela ce l-aublestemat afară den tabără şi-l uciseră predînsul cu pietri toată adunarea. Şi fiii lui Israilau făcut după cum au poruncit Domnul lui Moisi.<Cap XXV>Şi grăi Domnul cătră Moisi, în mun-tele Sinaiei, zicînd: ,,Grăiaşte fii-lor lui Israil şi vei zice cătră ei:'Cînd veţ întra în pămîntul care Euvă dau voao, şi se va odihni pămîntulcare Eu dau voao, sîmbete Domnului. Şaseani vei sămăna ţarina ta, şi 6 ani vei tăia via taşi vei aduna roada ei. Iară la al şaptelea an,simbete, odihnă va fi pămîntului, simbeteDomnului. T*arina ta nu vei sămăna şi via tanu o vei tăia, Şi ceale ce crescu singure aleţarinii tale să nu le seaceri, şi strugurul sfinţe-niii tale să nu-l culegi. An de odihnă va fipămîntului. Şi vor fi simbetele pămîntuluibucate ţie, şi slugii tale, şi slujnicii tale, şi năi-mitului tău, şi celui nemearnic ce lăcuiaştelîngă tine; Şi dobitoacelor tale, şi hiarălorden pămîntul tău va fi toată roada lui de mîn-cat. Şi vei număra ţie 7odihni de an, 7anicîte 7 ori, şi vor fi ţie şapse săptămîni de an, 49 de ani. Şi se va răsuna glas de trîmbiţe întot pămîntul vostru, în luna a şaptea, în 10 alelunii. În ziua rugii veţ răsuna cu trîmbiţe întot pămîntul vostru. Şi veţ sfinţi anul cel alcincizăcilea an şi veţ striga iertare pre pămîntla toţi ceia ce lăcuiescu pre dînsul. An de slo-bozenie, semnul acesta va fi voao, şi vamearge fieştecarele la moşia lui şi fieştecarelela moştenirea lui veţ mearge. Slobozeniaînsemnării aceasta va fi voao, anul al cincize-cilea an va fi voao. Să nu sămănaţ, nice săseceraţ ceale ce sîngure crescu lui şi să nuculeageţi ceale sfinte ale lui, Pentru că aslobozeniei semnu iaste, sfînt va fi voao, dencîmpi veţ mînca roadele lui. Şi în anul slo-bozeniei semnului ei se va învîrteji fieşteca-rele la agonisita lui. Iară de vei da vînzareaproapelui tău şi de te vei şi împrumuta de laaproapele tău, nu-l nevoiască omul pre veci-nu-ş. După numărul anilor, după însem- nare, vei lua de la aproapele tău, după numă-rul anilor, den roade îţ va da ţie. După cum mai mult den an, va mulţi agonisita lui; şidupă cum mai puţin den ani, va împuţina ago-nisita lui, pentru că număr roadelor tale îţ vada el ţie. Nu nevoiască omul pre vecinul lui, şi să te temi de Domnul Dumnezăul tău. Eu -Domnul Dumnezăul vostru. Şi veţ face toate dereptăţile Meale şi toate judecăţileMeale, şi le păziţ şi le faceţ pre dînsele, şilăcuiţ pre pămînt nedejduind. Şi va da pămîntul creaşterile lui, şi veţ mînca de saţiu,şi veţ lăcui cu nădeajde pre dînsul. Iară de veţ zice: 'Ce vom mînca în anul acesta, al şap-telea, de nu vom sămăna şi de nu vom adunaroadele noastre?', Şi voiu trimite blagoslo- venia Mea în anul al şaselea şi va faceroadele ei la 3 ani. Şi veţ sămăna în anul al optulea şi veţ mînca den roadevechi. Pînă la al noaolea an, pînă vor veniroadele lui, veţ mînca vechile vechilor. Şi pămîntul nu se va vinde întru adeverinţe,<p 90>pentru că al Mieu iaste pămîntul, că nemear-nici şi vinetici sînteţ voi înaintea Mea. Şi întot pămîntul moştenirii voastre, mîntuiri veţda pămîntului. Iară de va sărăci frate-tăuce e cu tine şi va vinde den moşia lui, şi vaveni cel ce să rudeaşte, ce iaste aproape de el,şi va mîntui vînzarea fratelui lui. Iară de nuva fi la neştine rudenie, şi va avea la mînă şi seva afla lui de ajunsu răscumpărări lui, Şi vasocoti anii vînzarii lui şi va da ce prisoseaşteomului căruia au vîndut pre dînsul lui, şi se vaînvîrteji la moşia lui. Iară de nu-i va fi înde-mînă de ajunsu ca să-i dea lui, şi va fi vînzareaa cumpărătoriului ei pînă la al şaselea an alslobozirii. Şi va ieşi în slobozire şi se va învîr-teji la moşia lui. Iară de va vinde neştinecasă lăcuită, într o cetate zidită, şi va fi mîn-tuirea ei pînă se va umplea anul zilelor: va firăscumpărarea ei. Iară de nu se va răs-cumpăra pînă se va plini un an de tot, se vaadeveri casa, carea iaste în cetatea ce are zidiu,adevărat celuia ce au cumpărat pre ea, întrurudele lui, şi nu va ieşi la slobozenie. Iarăcasele de pren sate, cărora nu iaste pempre-jur zid, cătră farina pămîntului se vor socoti.Răscumpărătoare pururea vor fi aceastea şiîn slobozenie vor ieşi. Şi cetăţile leviţilor,casa cetăţilor moşiei lor, mîntuite pururea vorfi leviţilor. Şi carele va răscumpăra de laleviţ, şi va ieşi vînzarea caselor cetăţii moşii-lor în slobozenie, căce casele cetăţilor leviţi-lor, moşie lor, în mijlocul fiilor lui Israil. Şiţarinile ceale osebite cetăţilor lor nu se vorvinde, pentru că moşie veacinică iaste aceastalor. Iară de va sărăci frate-tău ce iaste cutine şi va slăbi cu mîinele lîngă tine, să-l ajutpre el ca pre un venetic şi nemearnic, şi vatrăi frate-tău cu tine. Să nu iai de la dînsulcamăta, nice la mulţime, şi să te temi de Dum-nezăul tău? Eu - Domnul. Şi va trăi frate-tauîmpreună cu tine. Argintul tău să nu-l dailui pre camătă şi pre adaos să nu dai lui buca-tele tale. Eu - Domnul Dumnezăul vos-tru, Cela ce v-am scos pre voi den pămîntulEghipetului, să vă dau voao pămîntul Hanaan,ca să vă fiu voao Dumnezău. Iară de se vasmeri ţie frate-tău lîngă tine şi se va vinde ţie,să nu-ţ slujască slujbă de rob. Ca un năimitsau nemearnic să fie lîngă tine, pînă la anulslobozeniei va sluji la tine. Şi va ieşi cuslobozenie, şi feciorii lui împreună cu dîn-sul, şi va mearge la rude lui, şi la moşiacea părintească va alerga, Pentru cărobi-M sînt Mie aceştea pre carii i-am scosden pămîntul Eghipetului; să nu să vînză învînzare de robu. Să nu-l întinzi pre el închinuire, şi să te temi de Domnul Dumnezăultău. Şi slugă şi slujnică, cîţ se vor face ţie dentru limbi, cîţi sînt pe împrejurul tau,dentr-înşii să agonisiţi rob şi roabă. Şi den fiii nemearnicilor carii sînt între voi, dentr-însii veţi agonist, şi den rudele lor, cîţi se vornaşte în pămîntul vostru; vor fi voao întrumoşie. Şi veţi împărţi pre dînşii feciorilor voştri după voi, şi vor fi voao ţinuţi în veaci.Iară den fraţii voştri den fiii lui Israil, fieşca-rele pre fratele lui să nu-l întinză pre el în chi-nuri. Iară de va afla mîna nemearnicului au celui venetic de lîngă tine şi, sărăcind fra-tele tău, se va vinde nemearnicului au veneti-cului ce e lîngă tine au celui den naşterenemearnic, După ce se va vinde el, răs- cumpărare va fi lui. Unul den fraţii lui va răs-cumpăra pre el, Fratele tătîni-său au fiiul fratelui tătîni-său va mîntui pre dînsul, au dencasele trupurilor den neamul lui va mîntui preel. Iară de va avea cu mîinile lui, se va răs-cumpăra pre sine Şi se va socoti cătră cela ce l-au răscumpărat pre el, den anul care auvîndut pre sine lui pînă la anul slobozirii, şi vafi argintul vînzării lui ca o zi de năimit. An denan va fi cu el. Iară de va fi la niştine mai mult den ani decît preţul, va da răscumpara-rea lui den argintul vînzării lui. Iară de varămînea puţintel den ani la anul iertării, şi vasocoti lui după anii lui Şi va da răscumpă- rarea lui. Ca un năimit, an den an va fiîmpreună cu dînsul. Nu-l vei întinde pre el cuosteneală înaintea ta. Iară de nu se va răs- cumpara după aceasta, şi va ieşi în anul slobo-zeniii el cu copiii lui împreună cu dînsul.Pentru că ai Miei sînt fiii lui Israil robi, slugi Mie aceştea sînt, carii i-am scos den pămîntulEghipetului.<Cap XXVI>Că Eu - Domnul Dumnezăul vostru. Să nu faceţi voao singuri făcute de mînă,nice cioplite, nice stîlpu să nu rădicaţivoao, nice piatră sămnu să puneţi înpămîntul vostru, ca să vă închinaţ lui.Eu sînt Domnul Dumnezăul vostru. Simbe- tele Meale să le păziţi şi de sfintele Meale să văteameţi. Eu sînt Domnul. De veţi umbla în- tru poruncile Meale şi învăţăturile Meale veţipăzi şi le veţi face pre dînsele, Şi voiu da ploaie voao în vreamea ei, şi pămîntul va daroadele lui, şi leamnele cîmpilor vor da roadalor. Şi va apuca voao treirişul culesul, şi cu- lesul va apuca sămînţa, şi veţi mînca pîineavoastră în saţiu, şi veţi lăcui cu întemeiare prepămîntul vostru. Şi războiu nu va treace pren<p 91>pămîntul vostru, Şi voiu da pace în pămîn-tul vostru, şi veţi dormi, şi nu va fi carele săspaie pre voi, şi voiu piarde hiară reale denpămîntul vostru. Şi războiu nu va treace prenpămîntul vostru. Şi veţi goni pre vrăj-maşii voştri, şi vor cădea înaintea voastră cuucidere. Şi va goni den voi cinci pre o sută,şi o sută den voi vor goni zeace mii, şi vorcădea nepriatenii voştri înaintea voastră însabie. Şi voiu căuta preste voi, şi voiu bla-goslovi pre voi, şi voiu creaşte pre voi, şi voiuînmulţi pre voi, şi voiu întări făgăduinţa Meacu voi. Şi veţi mînca vechi, şi vechile vechi-lor, şi vechi den faţa celor noao veţiscoate. Şi voiu pune făgăduinţa Mea întruvoi, şi nu va urî sufletul Mieu- pre voi. Şivoiu umbla întru voi, şi voiu fi voao Dumne-zău, şi voi veţ fie Mie norod. Eu - DomnulDumnezeul vostru, Ce v-am scos pre voi denpămîntul Eghipetului, fiind voi robi, şi amzdrobit legătura jugului vostru, şi v-am aduspre voi cu fală. Iară de nu Mă veţi asculta,nice veţi face poruncile Meale aceastea, Ceveţi neasculta de dînsele şi judecăţilor Meale,se va îngreuia sufletul vostru ca voi să nufaceţi toate poruncile Meale, ca să răsipiţifăgăduinţa Mea, Şi Eu voiu face aşa voao,şi voiu pune pre voi lipsa, şi rîia, şi gălbena-rea, orbind ochii voştri şi sufletul vostrutopind, şi veţi sămăna în zădar seminţilevoastre, şi le vor mînca împotrivnicii voştri.Şi voiu întări faţa Mea preste voi, şi veţi cădeanaintea vrăjmaşilor voştri, şi vor goni pre voiceia ce gonescu pre voi, şi veţi fugi negonin-du-vă nimenea pre voi. Şi de nu-M veţiasculta nice pînă într-atîta, şi voiu adaoge a văcerta pre voi cu rane de 7 ori, pentru păcatelevoastre, Şi voiu surpa seme,tia mîndrieivoastre, şi voiu pune voao ceriul ca de hier,şi pămîntul vostru, ca de aramă, Şi va fi îndeşărt vîrtutea voastră, şi nu va da pămîntulvostru sămînţa lui, şi lemnul ţarinii voastre nuva da roada lui. Şi după aceasta de veţimearge în curmeziş şi nu veţi vrea să Măascultaţi, voiu adaoge voao şapte rane, dupăpăcatele voastre, Şi voiu trimite preste voigadinile ceale sălbatece ale pămîntului şi vormînca pre voi, şi vor topi dobitoacele voastre,şi puţini voiu face pre voi, şi pustii vor fi căilevoastre. Şi cu aceastea de nu vă veţipedepsi, ce veţi mearge cătră Mine în curme-ziş, Voiu mearge şi Eu cu voi cu mînieîncurmezişată şi voiu lovi şi Eu pre voi de 7ori, pentru păcatele voastre, Şi voiu aducepreste voi sabie izbîndind izbînda făgăduinţii,şi veţi fugi în cetăţile voastre. Şi voiu trimitemoarte preste voi, şi vă veţi da în mîni-le vrăjmaşilor voştri. Ca să vă năcăjăscu pre voi cu lipsă de pîine, şi vor coace muieri pîinile voastre într-un cuptoriu şi vorda pîinile voastre cu cumpăna, şi veţi mînca,şi nu vă veţi sătura. Iară de nu-M veţi asculta nice cu aceastea, ce veţi mearge cătrăMine în curmeziş, Şi Eu voiu mearge cu voi cu mînie încurmezişată, şi voiu certa şi Eu prevoi de 7 ori, după greşalele voastre, Şi veţi mînca trupurile feciorilor voştri, şi trupurilefeatelor voastre veţi mînca. Şi voiu pustii stîlpii voştri, şi voiu piarde ceale de lemnufăcute de mînile voastre, şi voiu pune oaselevoastre preste oasele bozilor voştri, şi să vasupăra sufletul Mieu voao. Şi voiu pune cetăţile voastre pustii, şi voiu pustii sfintelevoastre, şi nu voiu mirosi mirosenia jîrtvelorvoastre. Şi voiu pustii Eu pămîntul vostru, şi să vor mira pentru el vrăjmaşii voştri, ceiace lăcuiescu pre el. Şi voiu sămăna pre voi în limbi, şi va topi pre voi mergînd sabia. Şi vafi pămîntul vostru pustiiu, şi cetăţile voastrevor fi pustii. Atunce bine va vrea pămîntul simbetile lui, toate zilele pustiirii lui, Şi voi veţi fi în pămîntul vrăjmaşilor voştri. Atunceava sîmbăta pămîntul şi bine va vrea simbetelelui. Toate zilele pustiirii lui va sîmbăta, carelen-au sîmbătat în simbetele voastre, cîndlăcuiaţi pre dînsul. Şi celor rămaş den voi voiu aduce robime la inema lor, la pămîntulvrăjmaşilor lor, şi-i va goni pre dînşii glas defrunză mutîndu-se, şi vor fugi ca cînd ar fugide la războiu Şi vor cădea negoniţi de nimeni. Şi va treace cu vedearea frate pe frate,ca şi la războiu, negonind nimenea, şi nu veţiputea să staţi împotriva nepriatinilorvoştri. Şi veţi peri întru limbi, şi va mînca pre voi pămîntul vrăjmaşilor voştri. Şi cei ce vor rămînea den voi se vor strica pentrupăcatele lor, şi pentru păcatele părinţilor lor,în pămîntul vrăjmaşilor lor să vor topi. Şi vor răscumpăra păcatele lor, şi păcatelepărinţilor lor, pentru căce au calcat şi M-autrecut cu vedearea pre Mine, pentru căce aumersu înaintea Mea în curmeziş, Şi Eu am mersu cu ei cu mînie încurmezişată, şi-i voiupierde pre dînşii în pămîntul vrăjmaşilor lor.Atuncea se va ruşina inima lor cea netăiatăîmprejur, şi atuncea bine vor vrea păcatelelor. Şi-M voiu aduce aminte de făgă- duinţa lui Iacov, şi de făgăduinţa lui Isaac,şi de făgăduinţa lui Avraam, îm voiu aduceaminte, şi de pămînt Îm voiu aduceaminte. Şi pămîntul va rămînea de ei. Atuncea va priimi pămîntul simbetele lui,cînd se va pustii el de dînşii, şi ei vor prii-<p 92>mi ale lor nelegiuiri, pentru căci judecăţileMeale le-au trecut cu ochii şi poruncile Mealeau supărat în sufletul lor. Şi ca cînd n-ar fiei în pămîntul vrăjmaşilor lor, nu i-am trecutcu ochii pre ei, nice am supărat lor ca să-itopescu pre ei, ca să rîsipescu făgăduinţa Meacea de cătră dînşii, pentru că Eu sînt DomnulDumnezăul lor. Şi-M voiu aduce aminte defăgăduinţa lor cea dentîiu, cînd i-am scos preei den pămîntul Eghipetului, den casă derobie, înaintea limbilor, ca să le fiu lor Dum-nezău. Eu - Domnul"'. Aceastea-s judecă-ţile şi poruncile şi leagea carea au dat Domnulîn mijlocul Lui şi în mijlocul fiilor lui Izrail, înmuntele Sinaiei, în mîna lui Moisi.<Cap XXVII>Şi grăi Domnul cătră Moisi, zicînd:,,Grăiaşte fiilor lui Izrail şi vei zicecătră dînşii zicînd: 'Om carele se varuga rugă ca să fie preţul sufletuluiDomnului, Va fi preţul celui ce ebărbat, den 20 de ani pînă în 60, va fi preţul lui50 de didrahme de argint, cu cumpăna ceasfîntă, Iară a părţii fămeieşti va fi preţul 30 de didrahme. Iară de va fi de ani 5 pînă la20 de ani, va fi preţul bărbatului 20 de didrahme, iară a fămeii 10 didrahme. Iarăde la o lună pînă la 5ani, va fi preţul bărbatu-lui  5 didrahme de argint, iară al fămeii 3 didrahme de argint. Iară de va fi de 60 deani în sus, de va fi bărbat, va fi preţul lui15 didrahme de argint, iară al fămeii 10didrahme. Iară de va fi smerit, cu preţul luiva sta înaintea preotului şi-l va preţui preotul:după cum poate mîna celui ce s-au rugat, aşa-lva preţui pre el preotul. Iară de va fi dendobitoacele carele să aduc de ei dar Domnu-lui, carele va da den eale Domnului, va fisfînt. Să nu-l schimbe pre el bun pre rău,nice rău pre bun; iară de-l va schimba pre elsă-l schimbe dobitoc pre dobitoc, va fi acela şischimbarea sfîntă. Iară de va fi tot dobito-cul necurat, den care nu se aduce den eale darDomnului, va pune dobitocul înaintea preotu-lui Şi va preţui pre dînsul preotul, întrebun şi între rău, şi, dupre cum va preţui predînsul preotul, aşa va sta. Iară de mîntuitva mîntui pre dînsul, va adaoge a cincea cătrăpreţul lui. Şi om carele va sfinţi casa luisfîntă Domnului, şi o va preţui pre dînsapreotul între mijloc de bună şi între mijloc derea; dupre cum o va preţui pre dînsa preotul,aşa va sta. Iară de cela ce-au sfinţit predînsa va mîntui casa lui, va adaoge preste ea acincelea de argintul preţului, şi va fi alui. Iară de va fi den ţarina moşiei lui săsfinţească omul Domnului, şi va fi preţul dupăsămînţa lui, măsură de orzu - 50 de didrahme deargint. Iară de va fi de-n anul slobozirii va sfinţi ţarina lui, după preţul lui va sta.Iară de mai pre urmă, după slobozenie, va sfinţi ţarina lui, va socoti lui preotul argintulpreste ceialalţi ani, pînă la anul slobozirii, şiva scădea den preţul lui. Şi de va răscum- păra ţarina cela ce o au sfinţit pre dînsa, vaadaoge a cincea argintului cătră preţul lui, şiva fi lui. Iară de nu va răscumpăra ţarina şi va vinde ţarina altui om, nu o va mai răs-cumpăra pre dînsa, Ce va fi ţarina, trecînd slobozenia, sfîntă lăudată Domnului, ca şipămîntul cel osebit; preotului va fi moşialui. Iară de va fi că den ţarina care au cumpărat, care nu iaste den ţarina moşiei lui,va sfinţi Domnului, Va socoti cătră dînsul preotul săvîrşitul pretului den anul sloboziriişi va da preţul în ziua aceaea - sfîntă Domnu-lui. Şi în anul slobozirii se va da ţarina omului de la carele au cumpărat pre dînsa,căruia era moşia pămîntului. Şi tot preţul va fi cu cumpenele ceale sfinte: 20 de baniva fi didrahmul. Şi tot dentîiu-născutul carele se va face în dobitoacele tale va fi Dom-nului şi nu va sfinţi pre dînsul nimeni. De va fiviţel, de va fi oaie, a Domnului iaste. Iară de va fi den dobitoacele ceale necurate, vaschimba după preţul lui şi va adaoge al cinci-lea lui cătră dînsul şi va fi lui. Iară de nu se varăscumpăra, se va vinde după preţul lui. Şi toată dania ce va da omul Domnului den toateden cîte are el, den om pînă în dobitoc, şi denţarina moşiei lui, nu se va da, nice se va răs-cumpăra. Toată dania sfîntă a sfintelor va fiDomnului. Şi toată punerea carea se va pune de la oameni nu se va răscumpăra, ce cumoarte se va omorî. Toată a zeacea pămîn- tului, den sămînţa pămîntului şi den roadalemnului, a Domnului iaste, sfîntă Domnu-lui. Iară de va răscumpara răscumparînd omul zeciuiala lui, a cincea a lui va adaogepreste ea, şi va fi lui. Şi toată a zeacea den boi şi den oi, şi tot ce se va petreace supt toiagla număr, a zeacea va fi sfîntă Domnului.Să nu-l schimbi pre el bun cu rău, nice rău cu bun. Iară de vei schimba schimbînd acela,şi schimbarea lui va fi sfîntă, nu seva răscumpăra''. Aceastea sînt po-runcile care au poruncit Domnullui Moisi, cătră fiii luiIzrail, în munteleSinaii.<p 93><Cr Numerile><Cap I>Şi grăi Domnul cătră Moisi în pustiaSinaii, în cortul mărturiei, într-una alunii a doua a anului al doilea, ieşîndei den pămîntul Eghipetului, zicînd:,,Luaţi începătură a toată adunareafiilor lui Israil, după rudeniile lor, după caselemoşiilor lor, După număr den numele lor,după capul lor, tot bărbatul den 20 de ani şi însus, tot cela ce iase întru putearea lui Israil,socotiţi-i pre ei cu putearea lor; tu şi Aaronsă-i socotiţi pre dînşii. Şi împreună cu voivor fi fieştecare cu putearea lor, fieştecareledupă neamul a fieştecăruia dentru boiari,după casele moşiilor vor fi. Şi aceastea-snumele oamenilor carii vor sta împreună cuvoi: dentr-ai lui Ruvim, Elisuri feciorul luiSedeur; Dentr-ai lui Semeon, Salamiir,feciorul lui Surisadai; Dentr-ai Iudii, Naa-son, feciorul lui Aminadav; Dentr-ai luiIsahar, Nathanail, feciorul lui Sohar;Dentr-ai lui Zavolon, Eliav, feciorul lui Helon;Dentru fiii lui Iosif, dentr-ai lui Efraim, Eli-sama, feciorul lui Semiud; dentr-ai luiManasi, Gamaliil, feciorul lui Fadasur;Dentr-ai lui Veniamin, Avidan, feciorul luiGadeoni; Dentr-ai lui Dan, Ahiezer, fecio-rul lui Amisadai; Dentr-ai lui Asir, Fagheil,feciorul lui Ehran; Dentr-ai lui Gad, Elisaf,feciorul lui Raguil; Dentr-ai lui Neftalim,Ahire, feciorul lui Enan. Aceştea-s cei aleşai adunării, boiarii neamurilor, după moşiilelor, peste mii mai mari lui Israil sînt". Şiluo Moisi şi Aaron pre bărbaţii aceştea ce s-auchemat pre nume. Şi toată adunarea auadunatu-o, într-una a lunii, în al doilea an, şisă socotiră după rudele lor, după moşiile lor,după numărul numelor lor, den 20 de ani şi însus, tot bărbatul după capul lor. După cumau poruncit Domnul lui Moisi, şi să socotiră eiîntru pustiiul Sinaiei. Şi să făcură fiii luiRuvim, celui dentîi născut al lui Israil, dupărudeniile lor, după noroadele lor, după caselemoşiilor lor, după numărul numelor lor, dupăcapul lor, toată partea bărbătească den 20 deani şi în sus, tot cela ce iase cu putearea, soco-teala lor den ruda lui Ruvin: Patruzeci şişase de mii şi cinci sute. Şi fiii lui Simeon,după rudeniile lor, după noroadele lor, dupăcasele moşiilor lor, după numărul numelorlor, după capul lor, tot bărbatul den 20 deani şi în sus, tot cela ce iase cu putearea:Socoteala lor den ruda lui Simeon, 50 şi 9 de mii şi trei sute. Fiilor lui Gad, du-pă rudele lor, după noroadele lor, după caselemoşiilor lor, după numărul numelor lor, totbărbatul de 20 de ani şi în sus, tot cela ce iasecu putearea: Socoteala lor den ruda lui Gad, 40 şi 5 de mii şi 6 sute şi 50. Fiilor Iudei, după rudele lor, după noroadele lor, dupăcasele moşiilor lor, după numărul numelorlor, după capul lor, toţi bărbaţii den 20 de anişi în sus, tot cela ce iase cu putearea: Soco- teala lor den fealiul Iudei, 70 şi 4 de mii şi 6 sute. Fiilor lui Isahar, după rudeniile lor, după noroadele lor, după casele moşiilor lor,după numărul numelor lor, după capul lor, totbărbatul den 20 de ani şi în sus, tot cela ce iasecu putearea: Socoteala lor den fealiul lui Isahar, 50 şi 4 de mii şi 4 sute. Fiilor lui Zavulon, după rudele lor, după noroadele lor,după casele moşiilor lor, după numărulnumelor lor, după capul lor, tot bărbatul den20 de ani şi în sus, tot cela ce iase cu putearea:Socoteala lor den fealiul lui Zavulon, 50 şi şapte de mii şi 4 sute. Fiilor lui Iosif, fiii lui Efraim, după rudele lor, după noroadele lor,după casele moşiilor lor, după numărulnumelor lor, după capul lor, tot bărbatul den20 de ani şi în sus, tot cela ce iase cu putea-rea: Socoteala lor den fealiul lui Efraim, 40000 şi 500. Fiilor lui Manasi, după rude- niile lor, după noroadele lor, după caselemoşiilor lor, după numărul numelor lor, dupăcapul lor, tot bărbatul den 20 de ani şi în sus,tot cela ce iase cu putearea: Socoteala lor den neamul lui Manasi, treizeci şi doao de miişi doao sute. Fiilor lui Veniamin, după rudele lor, după noroadele lor, după caselemoşiilor lor, după numărul numelor lor, dupăcapul lor, toată partea bărbătească den 20 deani şi în sus, tot cela ce iase cu putearea:Socoteala lor den neamul lui Veniamin, 35000 şi 400. Fiilor lui Dan, după rudeniile lor, după noroadele lor, după casele moşiilorlor, după numărul numelor lor, după capullor, toată partea bărbătească den 20 de ani şiîn sus, tot cela ceiase cu puteare: Soco- teala lor den fealiul lui Dan, 62000 şi 700.Fiilor lui Asir, după rudele lor, după noroadele lor, după casele moşiilor lor, după numărulnumelor lor, după capul lor, toată partea băr-bătească a lor den 20 de ani şi în sus, tot celace iase cu putearea: Socoteala lor den fea- liul lui Asir, 41000 şi 500. Fiilor lui Nefta- lim, după rudeniile lor, după noroadele lor,după casele moşiilor lor, după numărulnumelor lor, după capul lor, tot bărbatul lorden 20 de ani şi în sus, tot cela ce iase cu pu-teare. Socoteala lor den feliul lui Neftalim, <p 94>cincizeci şi trei de mii şi 400. Aceasta esocoteala carea au socotit Moisi şi Aaron, şiboiarii lui Izrail, 12 bărbaţi, un bărbat dupe unneam, după neamul caselor moşiilor lorera. Şi să făcu toată socoteala fiilor luiIsrail, cu putearea lor, den 20 de ani şi în sus,tot cela ce ieşiia să se rînduiască la războiu înIsrail, Şase sute de mii şi trei mii şi cincisute şi cincizeci. Iară leviţii den rude moşii-lor lor nu s-au socotit dentru fiii lui Israil.Şi grăi Domnul cătră Moisi, zicînd: ,,Cautărude lui Levi să nu o socoteşti împreună şinumărul lor să nu-l iai în mijlocul fiilor luiIsrail. Şi tu socoteaşte pre leviţi la cortulmărturiei şi la toate vasele lui şi la toate cîtesîntu în el. Rîdica-vor ei cortul şi toate vaselelui, şi ei vor sluji întru eale şi prejur cort vortăbărî. Şi rîdicînd cortul, vor coborî pre elleviţii şi, tăbărînd, vor întinde cortul; şi cel dealt neam care se va apropia va muri. Şi vortăbărî fiii lui Israil, om întru a lui rînduială şiom după a lui voivozie, cu putearea lor.Iară leviţii să să tăbărască în preajmă, împre-jurul cortului mărturiei, şi nu va fi greşalăîntru fiii lui Israil şi vor păzi leviţii aceşteapaza cortului mărturiei". Şi făcură fiii luiIsrail după toate cîte au poruncit Domnul luiMoisi şi lui Aaron, aşa au făcut.<Cap II>Şi grăi Domnul cătră Moisi şi cătrăAaron, zicînd: ,,Omu ţiindu-sedupă şireagul lui, după steagurile,după casele moşiilor lor, să să tăbă-rască fiii lui Israil înaintea Domnului;împrejurul cortului mărturiei vor tăbărî fiii luiIsrail. Şi ceia ce vor tăbărî mai înainte sprerăsărit, şireagul taberei Iudei cu putearea lor,şi boiariul fiilor Iudei, Naason, feciorul luiAminadav, Puterile lui, cei socotiţi, 74000şi 600. Şi ceia ce tăbărăscu ţiindu-se derude lui Isahar, şi boiariul fiilor lui Isahar,Nathanail, feciorul lui Sogar, Puterile lui,cei socotiţi, 54000 şi 400. Şi ceia ce tăbă-răscu ţiindu-se de rude lui Zavulon, şi boiariulfiilor lui Zavulon, Eliav, feciorul lui Helon,Puterile lui, cei socotiţi, 57000 şi 400. Toţicei număraţi den tabăra Iudii, 100 şi 80 şi 6 demii şi 400, cu putearea lor, întîiu se vor rădica.Polcurile taberii lui Ruvim, cătră amiazăzi, cuputearea lor, şi boiariul fiilor lui Ruvim, Eli-sur, feciorul lui Sediur, Puterile lui, ceisocotiţi, 47000 şi 500. Şi ceia ce tăbărăscuţiindu-se de el den rude lui Semeon, şi boia-riul fiilor lui Semeon, Salamiil, feciorul luiSurisade, Puterile lui, cei socotiţi, 59000şi 300. Şi ceia ce tăbărăscu ţiindu-sede el, rude lui Gad, şi boiariul fiilor lui Gad,Elisaf, feciorul lui Raguil, Puterile lui, cei socotiţi, 45000 şi 650. Toţ cei număraţi den tabăra lui Ruvim, 151000 şi 450, cu putearealor, al doile să vor rădica. Şi să va rădica cortul mărturiei şi tabăra leviţilor în mijlocultaberilor; după cum vor tăbărî, aşa să vor şirădica, fieştecarele ţiindu-se după şireagullui. Şireagurile taberii lui Efraim, de spre mare, cu putearea lor, şi boiariul fiilor luiEfraim, Elisama, feciorul lui Emiud, Pute- rile lui, cei socotiţi, 40000 şi 500. - Şi ceia ce tăbărăscu carii să ţin rude lui Manasi, şi boia-riul fiilor lui Manasi, Gamaliil, feciorul luiFadasur, Puterile lui, cei socotiţi, 32000 şi 200. Şi ceia ce să tăbărăscu ţiindu-se rude lui Veniamin, şi boiariul fiilor lui Veniamin,Avidan, feciorul lui Gadioni, Puterile lui, cei socotiţi, 35000 şi 400. Toţi cei număraţi den tabăra lui Efraim, 108000 şi 100, cu pute-rile lor. A treilea să vor rădica şireagul taberii lui Dan, cătră miazănoapte, cu puterilelor; şi boiariul fiilor lui Dan, Ahiezer, feciorullui Amisadai, Puterile lui, cei socotiţi, 62000 şi 700. Şi ceia ce tăbărăscu ţiindu-se de el, ruda lui Asir, şi boiariul fiilor lui Asir,Faghena, feciorul lui Ehran, Puterile lor, cei socotiţ, 41000 şi 500. Şi ceia ce tăbărăsc ţiindu-se rude lui Neftalim, şi boiariul fiilor luiNeftalim, Ahire, feciorul lui Enaan, Puterile lor, cei socotiţi, 53000 şi 400. Toţi cei număraţi den tabăra lui Dan, 157000 şi 600, cuputearea lor, pre urmă se vor rădica, dupăşireagul lor". Aceasta e socoteala fiilor lui Israil după casele moşiilor. Toată socotealataberilor, cu puterile lor, 603000 şi 500. Iară leviţii nu s-au socotit împreună cu fiii luiIsrail, după cum au poruncit Domnul luiMoisi. Şi făcură fiii lui Israil după toate cîte au poruncit Domnul lui Moisi, aşa s-au tăbă-rît, după şireagul lor, şi aşa să rădica fieşteca-rele ţiindu-se după noroadele lor, după caselemoşiilor lor.<Cap III>Şi aceastea-s naşterile lui Aaron şi alelui Moisi, întru care zi au grăit Dom-nul lui Moisi, în muntele Sinaii. Şiaceastea-s numele fiilor lui Aaron:dentîiu născut, Nadav, şi Aviud, şiEliazar, şi Ithamar. Aceastea-s numele fii-lor lui Aaron, preo,tii cei unşi, pre carii ausăvîrşit mînile lor ca să preoţească. Şi aumurit Nadav şi Aviud înaintea Domnuluiaducînd ei foc striin înaintea Domnului,întru pustia Sinaii; şi feciori nu era ladînşii, şi preoţiră Eliazar şi Ithamar, cuAaron, tatăl lor. Şi grăi Domnul că-<p 95>tră Moisi, zicînd: ,,Ia pre rude lui Levi şi veipune pre ei înaintea lui Aaron preotul şi vorposluşi lui. Şi vor păzi pazele lui şi pazelefiilor lui Israil, înaintea cortului mărturiei, casă lucreaze lucrurile cortului. Şi vor păzitoate vasele cortului mărturiei şi pazele fiilorlui Israil, după toate lucrurile cortului. Şivei da pre leviţi lui Aaron, fratelui tău, şifeciorilor lui, preoţilor, dare daţi sînt aceşteaMie den fiii lui Israil. Şi pre Aaron şi prefeciorii lui veţi pune preste cortul mărturiei şivor păzi preoţia lor şi toate cîte sînt la cuptoriu şiceale denlăuntrul acoperemîntului; şi cel dealt neam ce se va atinge va muri". Şi grăiDomnul cătră Moisi, zicînd: ,,Şi iată, Eu amluat pre leviţi den mijlocul fiilor lui Israil;pentru tot dentîiu născut ce deşchide zgăul, dela fiii lui Izrail, răscumpărări lor vor fi; şi vorfi ai Miei leviţii, Pentiu că al Mieu e tot celdentîiu născut; întru care zi am lovit pre totcel dentîiu născut în pămîntul Eghipetului, amsfinţit Mie tot cel dentnu născut în Izrail; denom pînă în dobitoc, ai Miei vor fi. Eu - Dom-nul". Şi grăi Domnul cătră Moisi în pustiaSinaii, zicînd: ,,Socoteaşte pre feciorii luiLevi dupe casele moşiilor lor, dăpă noroadelelor, după rudeniile lor, tot bărbatul de o lunăîn sus vei socoti pre ei". Şi socoti pre dînşiiMoisi şi Aaron, pren glasul Domnului, dupăcum au poruncit lor Domnul. Şi era aceşteafeciorii lui Levi, den numele lor, Ghedsom,Caath şi Merari. Şi aceastea-s numele fii-lor lui Ghedsom, după noroadele lor: Lovenişi Semei. Şi fiii lui Caath, după noroadelelor: Amram şi Isaar, Hevron şi Oziil. Şi fiiilui Merari, după noroadele lor: Mooli şi Musi.Aceastea sînt noroadele leviţilor, după caselemoşiilor lor. Lui Ghedsom, norodul luiLoveni şi norodul lui Semei, aceastea-snoroadele lui Ghedsom. Socoteala lor,după numărul a tot bărbatul de o lună şi maisus, numărul lor, 7000 şi 500. Şi feciorii luiGhedson dendărătul cortului vor tăbărî despre mare. Şi boiariul casii moşiei norodu-lui lui Ghedsom: Elisath, feciorul lui Dail.Şi paza feciorilor lui Ghedsom întru cortulmărturiei: cortul şi acoperemîntul lui, şi aco-peremîntul uşii cortului mărturiei, Şi pîn-zele curţii şi acoperemîntul porţii curţii ceiace iaste la cort şi rămăşiţele tuturor lucrurilorlui. Lui Caath: norodul lui Amram unul, şinorodul lui Isaar unul, şi norodul lui Hevronunul, şi norodul lui Oziil unul. Aceastea-snoroadele lui Caath, după număr, tot bărba-tul de o lună şi în sus, 8000 şi 600, Pă-zind pazele sfîntelor. Noroadele fiilor luiCaath vor tăbărî den coastele cortului, despre amiazazi. Şi boiariul casei moşiilor noroadelor lui Caath: Elisafan, feciorul lui Ozeil.Şi paza lor: chivotul, şi mesa, şi sfeaşnicul, şi jîrtăvnicele, şi vasele sfîntului, cîte slujescuîntru Eale, şi acoperemîntul şi toate lucrurilelor. Şi boiariul cel ce e preste boiarii leviţi- lor, Eliazar, feciorul lui Aaron preotul: pus casă păzască pazele sfînţilor. Lui Merari: norod al lui Mooli, şi norodul lui Musi; aceastea-snoroadele lui Merari, socoteala lor, dupe nu-măr, Tot bărbatul de o lună şi mai sus, 6000 şi 50. Şi boiariul casii moşiilor norodului lui Merari: Suriil, feciorul lui Avihail. Dencoastele cortului vor tăbărî, de cătră miază-noapte. Socoteala pazii feciorilor lui Merari: căpeţealele cortului, şi zăvoarale lui,şi stîlpii lui, şi fundurile lui, şi toate vasele lor,şi toate lucrurile lor, Şi stîlpii curţii pem- prejur, şi fundurile lor, şi ţăruşii lor, şi ştrean-gurile lor. Ceia ce tabărăscu den faţa cortu- lui mărturiei, de cătră răsărit, Moisi şi Aaronşi fiii lui, păzind pazele sfîntului, la pazele fii-lor lui Izrail; şi cel de alt neam ce se va atingeva muri. Toată socoteala leviţilor, pre carii i-au socotit Moisi şi Aaron pen glasul Domnu-lui, după noroadele lor, tot bărbatul de o lunăşi mai sus, 22000. Şi zise Domnul cătră Moisi, zicînd: ,,Socoteaşte tot dentîi născutul,partea bărbătească, den fiii lui Israil, de o lunăşi mai sus, şi ia numărul lor den nume. Şi vei lua pre leviţi Mie, Eu - Domnul, pentrutoţi dentîiu născuţii fiii lui Israil; şi dobitoa-cele - leviţilor - pentru toate ceale dentîiunăscute întru dobitoacele fiilor lui Israil!" Şi socoti Moisi după cum au poruncit Domnullui, tot dentîiu-nascutul întru fiii lui Israil. Şi să făcură toate ceale dentîiu născute, parteabărbătească, după număr den nume, de o lunăşi mai sus, den socoteala lor, 22000 şi 200 şi 73.Şi grăi Domnul cătră Moisi, zicînd: ,,Ia pre leviţ pentru toţi cei dentîiu născuţi fiii luiIzrail, şi dobitoacele leviţilor pentru dobitoa-cele lor, şi vor fi ai Miei leviţii. Eu - Domnul.Şi răscumpărarile celor şi trei, cei ce pri- sosesc mai mult decît leviţii, dentru cei dintîiunăscuţ a fiilor lu Israil, Şi vei lua cinci sicli dupe capu, dupe didrahmul cel-svînt vei lua,doauăzeci de bani siclul. Şi vei da argintul lui Aaron şi fiilor lui, răscumpărări celor ceprisosescu întru ei". Şi luă Moisi argintul, răscumpărările celor ce prisosiia la răscum-părarea leviţilor; de la cei dentîi născuţ fiilorlui Israil Luat-au argintul, 1000 şi 300 şi 60de sicle, dupe siclul cel svînt. Şi au dat Moisi argintul, răscumpărarile celor ce pri-<p 96>sosiia, lui Aaron şi fiilor lui, pren glasul Domnu-lui, în ce chip au poruncit Domnul lui Moisi.<Cap IV>Şi grăi Domnul cătră Moisi şi cătră Aaron, zicînd: ,,Ia căpetenia fiilorlui Caath din mijlocul fiilor lui Levi,după noroadele lor, după caselemoşiilor lor, Den doauăzeci de anişi mai sus, pînă la cinzeci de ani, tot cela ceîntră să slujască, ca să facă toate lucrurile încortul mărturiei". Şi aceastea-s faptelefeciorilor lui Caath, den mijlocul feciorilor luiLevi, după noroadele lor, după casele moşii-lor lor, în cortul mărturiei, Svînta Sfîntelor.Şi vor întra Aaron şi fiii lui cînd se va rădicatabăra Şi vor surpa acoperemîntul ceumbreaşte şi vor acoperi cu el chivotul mărtu-riei. Şi vor pune preste el acoperimîntpiale vînătă şi vor pune preste el haină totvînătă deasupra şi vor pune drugii. Şi premasa ceaea ce iaste înainte, vor pune presteea haină tot mohorîtă, şi blidele, şi căţiile, şicăuşăle, şi ibricile cu carele toarnă, şi pîinileceale ce pururea preste ea vor fi. Şi vorpune preste ea haină roşie şi vor acoperi pre eacu acoperimînt de piale vînăta şi vor pune drugiiei. Şi vor lua haină vînătă şi vor acoperisfeaşnicul ce luminează, şi luminările lui, şilingurile lui, şi mucările lui, şi toate vaseleuntdelemnului lui, cu cîte slujăscu întru eale,Şi vor pune pre dînsul şi toate vasele lui înacoperemînt de piale vînătă şi vor pune pre elîn drugi. Şi preste jîrtăvnicul cel de aur vorpune deasupra haină vînătă şi-l vor acopericu acoperimînt de piale vînătă şi vor punedrugii lui. Şi vor lua toate vasele ceale deslujbă, cîte slujăscu întru eale la sfinte, şi levor pune în haină vînătă şi vor acoperi preeale cu acoperimînt de piale vînătă şi le vorpune pe drugi. Şi acoperemîntul va punepeste jîrtăvnic şi vor acoperi preste el hainătoată mohorîtă; Şi vor pune preste el toatevaseie lui cu cîte slujăscu cu eale, şi căţiile, şiundeţile de carne, şi păharăle, şi acoperemîn-tul, şi toate vasele jîrtăvnicului, şi vor punepreste el acoperemînt de piale vînătă şi vorpune drugii lui. Şi vor lua haină mohorîtăşi vor acoperi spălătoarea şi fundul ei şi levor pune pre eale în acoperemînt de pialevînăta şi le vor pune pe drugi. Şi vor săvîrşiAaron şi fiii lui acoperind sfîntele şi toatevasele ceale sfînte, cînd să rădică tabăra, şi,dupe aceaea, vor întra feciorii lui Caath sărădice; şi să nu să atingă de ceale sfînte,pentru ca să nu moară. Aceastea vor rădicafeciorii lui Caath întru cortul mărturiei.Socotitoriu - Eliazar, feciorul lui Aaronpreotul: untdelemnul de lumină, şi tămîia toc-mirii, şi jîrtva cea de toate zilele, şi untdelem-nul ungerii; socotitoriu a tot cortului şi cîtesînt întru dînsul în cel sfînt şi în toate lucru-rile". Şi grăi Domnul cătră Moisi şi cătră Aaron, zicînd: ,,Să nu piardeţ den fealiul nărodului lui Caath, den mijlocul leviţi-lor. Aceastea faceţi lor, şi vor trăi şi nu vor muri ei mergînd cătră Sfîntele Sfîntelor:Aaron şi fiii lui să între înlăuntru şi vor tocmi pre ei, pre fieştecarele după rădicarea lui.Şi să nu între să vază fără veaste cel sfînt, şi vor muri". Şi grăi Domnul cătră Moisi, zicînd: ,,Ia începătura fiilor lui Ghedson şi, pre aceştea, dupe casele moşiilor lor, dupenoroadele lor, Den doauăzeci şi cinci de ani şi în sus şi pînă la cincizeci de ani, socotiţi preei, tot cela ce întră ca să posluşască şi să facălucrurile la cortul mărturiei. Aceasta e slujba norodului lui Ghedson, să slujască şi sărădice: Şi va rădica pieile cortului şi cortulmărturiei şi acoperemîntul lui; Şi acopere- mîntul cel vînăt, care iaste deasupra, pestedînsul, şi acoperemîntul uşii cortului mărturiei;Şi pînzele curţii şi poala uşii curţii, cîte-s pre cortul mărturiei, Şi la jîrtăvnic pre împre- jur, şi ceale ce prisosescu dentru eale şi toatevasele ceale de slujbă ale lor. Şi toate cîte slu-jăscu întru eale vor face. Denaintea lui Aaronşi a fiilor lui va fi toată slujba fiilor lui Ghed-son, după toate slujbele lor şi după toatelucrurile lor. Şi vei socoti pre dînşii pre numetoate lucrurile ce-s prentr-înşii. Aceasta e slujba norodului feciorilor lui Ghedson în cor-tul mărturiei şi paza lor în mîna lui Ithamar,feciorul lui Aaron, preotului. Feciorii lui Merari, după noroadele lor, după caselemoşiilor lor, Socotiţi pre ei den 25 de ani şi mai sus, pînă la 50 de ani; socotiţi pre dînşiitot cela ce întră să posluşască lucrurile cor-tului mărturiei. Şi aceastea-s pazele celor ce rădică dentr-înşii, după toate lucrurile lorîn cortul mărturiei: căpeţealele cortului, şizăvoarale lui, şi stîlpii lui, şi fundurile lui, şiacoperemîntul, şi fundurile lor, şi stîlpii lor, şiacoperemîntul uşii cortului; Şi stîlpii curţii pre împrejur, şi fundurile lor, şi stîlpii acope-remîntului porţii curţii, şi fundurile lor, şiţăruşii lor, şi ştreangurile lor, şi toate vaselelor, şi toate posluşaniile lor. Pre nume săsocotiţi pre dînşii şi toate vasele pazii ce sărădică de dînşii. Aceasta e slujba norodului fiilor lui Merari, în toate lucrurile lor la cortulmărturiei, în mîna lui Ithamar, feciorul luiAaron preotul". Şi socoti Moisi şi Aaron <p 97>şi boiarii lui Israil pre feciorii lui Caath,după noroadele lor, după casele moşiilor lor,Den doaozeci şi cinci de ani şi în sus, pînă lacincizeci de ani, tot cela ce va întra a sluji şi aface lucrurile cortului mărturiei. Şi să făcusocoteala lor, după noroadele lor, doao mii şişapte sute şi cincizeci. Aceasta e socotealanorodului lui Caath, tot cela ce slujaşte întrucortul mărturiei, după cum au socotit Moisi şiAaron, pren glasul Domnului în mîna luiMoisi. Şi s-au socotit feciorii lui Ghedson,după noroadele lor, după casele moşiilor lor,Den doaozeci şi cinci de ani şi mai sus, pînă lacincizeci de ani, tot cela ce întra a posluşi şi aface lucrurile întru cortul mărturiei, Şi săfăcu socoteala lor, după noroadele lor, dupăcasele moşiilor lor, doao mii şi şase sute sitreizeci. Aceasta e socoteala fiilor luiGhedson, tot cela ce posluşaşte întru cortulmărturiei, pre carii au socotit Moisi şi Aaron,pren glasul Domnului în mîna lui Moisi. Şisă socotiră şi norodul fiilor lui Merari, dupănoroadele lor, după casele moşiilor lor, Dendoaozeci şi cinci de ani şi în sus, pînă la cinci-zeci de ani, tot cela ce întră a posluşi cătrălucrurile cortului mărturiei, Şi să făcusocoteala rudeniilor lor, după noroadele lor,după casele moşiilor lor, trei mii şi doao sute.Aceasta e socoteala norodului fiilor luiMerari, pre carii au socotit Moisi şi Aaron,pren glasul Domnului în mîna lui Moisi. Toţicei socotiţi, pre carii au socotit Moisi şi Aaronşi boiarii fiilor lui Israil,pre leviţi, după noroa-dele lor, după casele moşiilor lor, Dendoaozeci şi cinci de ani şi în sus, pînă la cinci-zeci de ani, tot cela ce întră înlăuntru sprelucrul lucrurilor şi lucrurile ceale ce să rădicăîn cortul mărturiei, Să făcură cei socotiţiopt mii cinci sute şi optzeci. Pren glasulDomnului au socotit pre ei în mîna lui Moisi,om după om, pre lucrurile lor şi pre carerădică ei; şi s-au socotit în ce chip au poruncitDomnul lui Moisi.<Cap V>Şi grăi Domnul cătră Moisi, zicînd:,,Porunceaşte fiilor lui Israil sigonească pre tot stricatul afară dentabără şi tot înfrîntul şi totnecuratul la suflet. Den bărbatpînă în fămeaie, scoateţi-i afară den tabă-ră şi să nu pîngărească taberile lor în carile EuMă aflu întru ei". Şi au făcut aşa fiii lui Israil şi au scos pre dînşii afară den tabără;după cum au poruncit Domnul lui Moisi, asaau făcut fiii lui Israil. Şi grăi Domnul cătră Moisi, zicînd: ,,Grăiaşte fiilor lui Israil, zicînd: 'Bărbat au fămeaie care va face dentoate greşalele omeneşti şi, nesocotind, vanesocoti în Domnul şi va greşi, sufletulacela Va mărturisi păcatul carele au făcut şi va da păcatul, capul şi a cincea lui va adaogepreste el, şi va da cui au greşit lui. Iară de nu va fi la om rudenie ca să dea lui greşalacătră dînsul, păcatul ce să dă Domnului preo-tului va fi, afară den berbeacele rugii, prencarele se va ruga cu dînsul pentru dînsul. Şi toată începătura şi toate ceale ce să sfinţescuîntru fiii lui Israil, cîte vor aduce Domnului,preotului - lui vor fi. Şi a fieştecăruia, ceale sfinţite, ale lui vor fi; şi omul carele va da,preotului - lui va fi"'. Şi grăi Domnul cătrăMoisi, zicînd: ,,Grăiaşte fiilor lui Israil şi vei zicecătră dînsii: 'A omului, a omului de va greşi muiarea lui şi de-l va treace cu ochii pre dîn-sul să nu-l bage în samă şi va dormi cinevacu ea zăceare de sămînţa, Şi va ascunde den ochii bărbatului ei şi va tăgădui, şi ea va fipîngărită, şi mărturie să nu fie asupra ei, şi easă nu fie grea, Şi-i va veni lui duh de rîv- nire şi va rîvni pre muiarea lui, şi ea iaste pîn-gărită, sau va veni preste el duh de rivnire şiva rîvni pre muiarea lui, şi ea nu va fi pîngă-rită, Şi va aduce omul muiarea lui cătră preot şi va aduce darul pentru ea al zeacilealui ifi de făină de orzu; nu va turna preste eauntdelemnu, nice va pune preste ea tămîie,pentru că iaste jîrtvă de rîvnire, jîrtvă depamente, pomenind păcatul. Şi o va aduce pre dînsa preotul şi va pune pre dînsa înain-tea Domnului. Şi va lua preotul apă curată vie într-un vas de lut, şi den pămîntul careleiaste pre faţa pămîntului cortului mărturiei. Şiluînd preotul, va pune în apă. Şi va pune preotul muiarea înaintea Domnului; şi va des-coperi capul muierii aceştiia şi va pune premîinile ei jîrtva pametei şi jîrtva rîvnirii;iară în mîna preotului va fi apa mustră-rii, Ceaea ce au blestemat aceasta. Şi o va jura pre dînsa preotul şi va grăi muie-<p 98>rii: 'De n-au dormit niştine cu tine, de nu aicălcat a te pîngări supt bărbatul tău, curată săfii de apa mustrării aceştiia ce să blas-tămă! Iară de ai călcat tu, fiind cu bărbat,sau te-ai pîngărit şi au dat niştine patul lui întine, afară den bărbatul tau, - şi va jura preo-tul muiarea în jurămîntele blestemului aces-tuia şi va zice preotul muierii - Dea-ţiDomnul în blestem şi în jurămînt în mijloculnorodului tău, cînd va da Domnul coapsa tacăzuta şi pîntecile tău umflat, Şi va întraapa aceasta care iaste blestemată în pînteciletău să-ţi umfle pîntecile şi să cază coapsa ta!'.Şi va zice muiarea: 'Facă-se, facă-se!'. Şiva scrie preotul blestemele aceastea în carteşi va muia în apa mustrării Cei blestemateşi va adăpa pre muiarea apa mustrării ceiblestemate; Şi va întra într-însa apa ceablestemată a mustrării. Şi va lua preotul denmîna muierii jîrtva rîvnirii şi va pune jîrtvaînaintea Domnului şi o va duce pre dînsa prejîrtăvnic. Şi va lua preotul den jîrtvapamentii ei şi va aduce pre ea preotul pre jîr-tăvnic. Şi după aceasta va adăpa premuiare cu apa, şi va fi, de va fi pîngărită şi vaamăgi cu neştiinţă pre bărbatul ei, şi va întraîntr-însa apa mustrării cea blestemată; şi săva umfla în pîntece şi va cădea coapsa ei, şi vafi muiarea în blestem întru norodul ei. Iarăde nu să va pîngări muiarea şi va fi curată, şinevinovată va fi şi va face sămînţă. Aceastae leagea rîvnirii, căruia va calca muiarea fiindcu bărbat şi să va pîngări, Au om carele vaveni pre dînsul duh de rîvnire şi va rîvni premuiarea lui şi va pune pre muiarea lui înain-tea Domnului şi va face ei preotul toată leageaaceasta Şi nevinovat va fi omul de greşală,şi muiarea aceaea va lua păcatul ei".<Cap VI>Şi grăi Domnul cătră Moisi, zicînd:,,Grăiaşte fiilor lui Izrail şi vei zicecătră ei: 'Bărbat au fămeaie carele seva ruga tare rugă Să curăţascăcurăţia Domnului, de vin şi de rachiuse va curăţi, şi oţet den rachiu nu va bea, şicîte să fac den struguri nu va bea, şi strugurproaspăt şi stafide nu va mînca, toate zilelerugii lui. Den toate cîte să fac den vie, vin de strugur, pînă în simburi, să nu bea, nicesă mănînce dentr-înşii. Toate zilele rugii curăţirii lui, briciu nu va umbla pre capul lui;pînă să vor umplea zilele cîte s-au rugat Dom-nului, sfînt va fi, hrănind chica, părul capului.Toate zilele rugii Domnului, la tot sufletul mort nu va întra; La tată şi la mumă şi la frate şi la sor, să nu te pîngăreşti într-înşii,murind ei, pentru că ruga Domnului lui predînsul, pre capul lui. Toate zilele rugii lui, sfînt va fi Domnului. Iară de va muri neş- tine cu moarte fără de veaste, pre dînsulîndată să va pîngări capul rugii lui, şi va radecapul lui în ziua care se va curăţi; în ziua a şaptea se va rade. A opta va aduce doao turtu-reale sau doi pui de porumb cătră preot la uşacortului mărturiei Şi va face preotul una pentru greşală şi una de ardere-de-tot, şi să varuga pentru el preotul, pentru carele au greşit,pentru suflet. Şi va sfinţi capul lui în ziuaaceaea, Întru care s-au sfinţit Domnului toate zilele rugii, şi va aduce miel de un anpentru greşală; şi zilele ceale mai denaintenegrăite vor fi, pentru că s-au pîngărit capulrugii lui. Şi aceasta e leagea celui ce s-au rugat. În care zi va plini zilele rugii lui, vaaduce el la uşile cortului mărturiei. Şi va aduce darul lui Domnului: un miel de un an,curat, pentru ardere-de-tot, şi o mioară de unan, pentru greşală, şi un berbeace curat,pentru mîntuire, şi un coş de azime de făi- nă curată, pîini frămîntate cu untdelemnu, şiturte nedospite, unse cu untdelemnu, şi jîrtvalor şi turnarea lor. Şi va aduce preotul înaintea Domnului şi va face cea pentru gre-şala lui şi arderea cea de tot a lui; Şi ber- beacele va face jîrtvă mîntuirei Domnului precoşul azimelor şi va face preotul jîrtvă şiturnarea lui. Şi va rade cel rugat, lîngă uşile cortului mărturiei' capul rugii lui şiva pune părul preste foc carele iaste prestejîrtva mîntuirii. Şi va lua preotul braţul fiert den berbeace şi o pîine azimă dencoş şi o turtă nedospită; şi va pune prestemîinile celui rugat, după ce-ş va rade el ca-<p 99>pul lui. Şi va aduce acealea preotul punereînaintea Domnului: sfînt va fi preotului prestepieptul punerii desupra şi preste braţul luo-rii. Şi după aceasta va bea cel rugat vin.Aceasta e leagea celui rugat, carele se va ruga,darul lui Domnului pentru rugă, afară denceale ce va ruga mîna lui după putearea rugiilui, carea se va ruga după leagea curăţiei"'.Şi grăi Domnul cătră Moisi, zicînd: ,,Grăiaştelui Aaron şi fiilor lui, zicînd: 'Aşa să blagoslo-viţ pre fiii lui Israil, zicînd lor: 'Blagoslo-vească-te Domnul şi te pazască! Să arateDomnul faţa Lui pre tine şi să te miluiască!Rădice Domnul fata Lui pre tine şi dea ţiepace!'. Şi vor pune numele Mieu preste fiii luiIzrail. Şi Eu, Domnul, voiu blagoslovi predînşii".<Cap VII>Şi să făcu în care zi săvîrşi Moisi ca sărădice cortul, şi unse pre dînsul, şisfinţi pre el şi toate vasele lui, şi jîr-tăvnicul şi toate vasele lui; şi le unseşi le sfînţi pre eale, Şi aduserăboiarii lui Israil, doisprăzeace boiari ai caselormoşiilor lor, aceştea-s boiarii neamurilor,aceştea-s cei ce sta la socoteală, Şi au adusdarurile lor înaintea Domnului, şase cară curoate şi doisprăzeace boi, un car de la doiboiari, şi viţel de la fieştecarele; şi le aduserăînaintea cortului. Şi zise Domnul cătrăMoisi, zicînd: ,,Ia de la dînşii şi vor fi cătrălucrurile ceale de slujbă ale cortului mărturiei;şi vei da pre eale leviţilor, fieştecăruia dupăslujba lui". Şi luînd Moisi carăle şi boii, audat pre eale leviţilor. Ceale doao cară şi ceidoi boi au dat fiilor lui Ghedson, după sluj-bele lor; şi ceale patru cară şi cei opt boi audat fiilor lui Merari, după slujbele lor, pentruIthamar, feciorul lui Aaron preotul. Şi fii-lor lui Caath n-au dat, căci posluşaniile sfîntu-lui au, preste umeri vor rădica pre eale. Şiau adus boiarii la înnoirea jîrtăvnicului, întruziua care au unsu pre el; şi au adus boiariidarurile lor înaintea jîrtăvnicului. Şi ziseDomnul cătră Moisi: ,,Un boiaren în toatezilele, boiariu pre zi, vor aduce darurile lor laînnoirea jîrtăvnicului". Şi era cela ce aduceaÎntru ziua dentîi darul lui, Naason, feciorullui Aminadav, boiarin den ruda Iudii. Şiau adus darul lui: blid de argint unul, o sutăşi treizeci trasul lui, păhar unul, de argint, deşaptezeci de sicle, după siclul cel sfînt, amîn-doao pline de făină cernută, frămîntată cuuntdelemnu, pentru jîrtvă; Căţie una, dezeace auri, plină de tămîie; Viţel unul, denboi, berbeace unul, miel unul, de un an,pentru arderea.de-tot; Şi ţap den capreunul, pentru greşală; Şi pentru jîrtva mîn-tuirei: junce doao, berbeci cinci, ţapi cinci,mieluşale de un an, cinci. Acesta e darul luiNaason, feciorul lui Aminadav. A doua ziau adus Nathanail, feciorul lui Sogar, boiariulden ruda lui Isahar. Şi au adus darul lui:blid de argint unul, o sută şi treizeci trasul lui;păhar unul, de argint, de şaptezeci de sicle,după siclul cel sfînt, amîndoao pline de făinăcurată, frămîntată cu untdelemnu, pentrujîrtvă; Căţie una, de zeace auri, plină detămîie; Viţel unul, den boi, berbeace unul,miel unul, de un an, pentru arderea-de-tot; Şi ţap den capre unul, pentrugreşală; Şia jîrtva mîntuirei junce doao,berbeci cinci, ţapi cinci şi mieluşale de un an,cinci. Acesta e darul lui Nathanail, feciorul luiSogar. Întru ziua a treia, boiariul feciorilorlui Zavulon, Eliav, feciorul lui Helon, Darullui: un blid de argint, o sută şi treizeci trasullui; un păhar de argint, de şaptezeci de sicle,după siclul cel sfînt, amîndoao pline de făinăcurată, frămîntată cu untdelemnu, pentrujîrtvă; Căţie una, de zeace auri, plină detămîie; Vitel unul, den boi, berbeace unul,miel unul, de un an, pentru arderea-de-tot;Şi ţap den capre unul, pentru greşala;Şi pentru jîrtva mîntuirei: junce doao, berbecicinci, ţapi cinci, mieluşale de un an, cinci.Acesta e darul lui Eliav, feciorul lui Helon.Întru ziua a patra, boiarinul feciorilor luiRuvin, Elisur, feciorul lui Sediur, Darul lui:blid de argint unul, o sută şi treizeci trasul lui;păhar de argint unul, de şaptezeci de sicle,după siclul cel sfînt, amindoao pline defăină curată, frămîntată cu untdelemnu,pentru jîrtva; Căţie una, de zeace auri,plină de tămîie; Viţel unul, den boi,<p 100>berbeace unul, miel unul, de un an, pentruardere-dee-tot; Şi ţap den capre unul,pentru greşală; Şi pentru jîrtva mîntuirei:junce doao, berbeci cinci, ţapi cinci, mieluşalede cîte un an, cinci. Acesta e darul lui Elisur,feciorul lui Sediur. în ziua a cincea, boia-riul feciorilor lui Semeon, Salamiil, feciorullui Surisadai, Darul lui: blid de argint unul,o sută şi treizeci trasul lui; păhar de argintunul, de şaptezeci de sicle, după siclul celsfînt, amîndoao pline de făină curată, frămîn-tată cu untdelemnu, pentru jîrtva; Căţieuna, de zeace auri, plină de tămîie; Viţel unul,den boi, berbeace unul, miel unul, de un an,pentru arderea-de-tot; Şi ţap den capreunul, pentru păcat; Şi pentru jîrtva mîntui-rei: junce doao, berbeci cinci, ţapi cinci, mie-luşale de un an, cinci. Acesta e darul lui Sala-miil, feciorul lui Surisadai. În ziua a şasea,boiariul feciorilor lui Gadu, Elisaf, feciorul luiRaguil, Darul lui: blid de argint unul, o sutăşi treizeci trasul lui; păhar de argint unul, deşaptezeci de sicle, după siclul cel sfînt, amîn-doao pline de făină curată, frămîntată cu unt-delemnu, pentru jîrtva; Căţie una, de zeaceauri, plină de tămîie; Viţel unul, den boi,berbeace unul, miel unul, de un an, pentruardere-de-tot; Şi ţap den capre unul,pentru păcat; Şi pentru jîrtva mîntuirii:junce doao, berbeci cinci, ţapi cinci, mieluşalede un an, cinci. Acesta e darul lui Elisaf, fecio-rul lui Raguil. În ziua a şaptea, boiariulfeciorilor lui Efraim, Elisama, feciorul luiSemiud, Darul lui: blid de argint unul, osută şi treizeci trasul lui; păhar de argint unul,de şaptezeci de sicle, după siclul cel sfînt,amîndoao pline de făină curată, frămîntată cuuntdelemnu, pentru jîrtvă; Căţie una, dezeace auri, plină de tămîie; Viţel unul, denboi, berbeace unul, miel unul, de un an,pentru ardere-de-tot; Şi ţap den capreunul, pentru greşală; Şi pentru jîrtva mîn-tuirii: junce doao, berbeci cinci, ţapi cinci,mieluşale de un an, cinci. Acesta e darul luiElisama, feciorul lui Semiud. În ziua aopta, boiariul feciorilor lui Manasi, Gamaliil,feciorul lui Fadasur, Darul lui: blid de argintunul, o sută şi treizeci trasul lui; păhar deargint unul, de şaptezeci de sicle, după siclulcel sfînt, amîndoao pline de făină curată, fră-mîntată cu untdelemnu, pentru jîrtvă; Că- ţie una, de zeace auri, plină de tămîie; Viţel unul, den boi, berbeace unul, miel unul, de unan, pentru arderea-de-tot; Şi ţap unul, den capre, pentru greşală; Şi la jîrtva mîntuirii: junce doao, ţapi cinci, berbeci cinci, mieluşalede un an, cinci. Acesta e darul lui Gamaliil,feciorul lui Fadasur. În ziua a noua, boia- riul feciorilor lui Veniamin, Avidan, feciorullui Gadeoni, Darul lui: blid de argint unul, o sută şi treizeci trasul lui; păhar de argintunul, de şaptezeci de sicle, după siclul celsfînt, arnîndoao pline de făină curată, frămîn-tată cu untdelemnu, pentru jîrtvă; Căţie una, de zeace auri, plină de tămîie; Viţel unul, den boi, berbeace unul, miel unul, de unan, pentru arderea-de-tot; Şi ţap unul, den capre, pentru greşală; Şi pentru jîrtva mîntuirii: junce doao, berbeci cinci, ţapi cinci,mieluşale de un an, cinci. Acesta e darul luiAvidan, feciorul lui Gadioni. În zina a zea- cea, boiariul feciorilor lui Dan, Ahiezer, fecio-rul lui Amisadai, Darul lui: blid de argint unul, o sută şi treizeci trasul lui; păhar deargint unul, de şaptezeci de sicle, după siclulcel sfînt, amîndoao pline de făină curată, fră-mîntată cu untdelemnu, pentru jîrtva; Căţie una, de zeace auri, plina de tămîie; Viţel unul, den boi, berbeace unul, miel unul, de un an,pentru ardere-de-tot; Şi ţap den capre unul, pentru greşală; Şi pentru jîrtva mîntuirii: junce doao, berbeci cinci, ţapi cinci, mieluşalede un an, cinci. Acesta e darul lui Ehiezer,feciorul lui Misadai. În ziua a unsprăzeaci- lea, boiariul feciorilor lui Asir, Fagheil, fecio-rul lui Ehran, Darul lui: blid de argint unul, o sută treizeci trasul lui; păhar de argint unul,de şaptezeci de sicle, după siclul cel sfînt,amîndoao pline de făină curată, frămîntată cuuntdelemnu, pentru jîrtva; Căţie una, de zeace auri, plină de tămîie; Viţel unul, den boi, berbeace unul, miel de un an unul, pentruardere-de-tot; Şi ţap den capre unul, pentru <p 101>greşala; Şi pentru jîrtva mîntuirii: juncedoao, berbeci 5, ţapi 5, mieluşale de un an, Acesta e darul lui Fagheil, feciorul luiEhran. În ziua a 12, boiariul feciorilor luiNeftalim, Ahire, feciorul lui Enan, Darullui: blid de argint unul, 130 trasul lui; păhar deargint unul, de 70 de sicle, după siclul cel sfînt,amîndoao pline de făină curată, frămîntată cuuntdelemnu, pentru jîrtva; Căţie una, de 10auri, plină de tămîie; Viţel unul, den boi,berbeace unul, miel unul, de un an, pentruarderea-de-tot. Şi ţap den capre unul,pentru greşala; Şi pentru jîrtva mîntuirii:junce doao, berbeci cinci, ţapi cinci, mieluşalede un an, 5. Acesta e darul lui Ahere, feciorullui Enan. Aceasta e înnoirea jîrtăvnicului,întru carea zi l-au unsu pre dînsul, de la boia-rii fiilor lui Israil: blide de argint, doaospră-zeace, pahară de argint, 12, Căţii de aur,doaosprăzeace, de 130 sicle un blid, şi de 70de sicli un păhar, tot argintul vaselor, 2400sicli, sicli cu siclul cel sfînt, Căţii de aurdoaosprăzeace, pline de tămîie, de zeace auricăţia, cu siclul cel sfînt; tot aurul căţiilor, 120de auri. Toate vacile de ardere-de-tot: viţeidoisprăzeace, berbeci 12, miei de cîte de unan 12, jîrtvele lor şi turnările lor, şi ţapi dencapre 12, pentru greşala. Toate vacilepentru jîrtva mîntuirii: junce 24, berbeci 60,ţapi 60, cîte de un an, mieluşale de cîte de unan, curate, 60. Aceasta e înnoirea jărtăvnicu-lui după ce au împlut mînele lui şi după ce auunsu pre dînsul. Cînd mergea Moisi la cor-tul mărturiei să grăiască Lui şi auzi glasulDomnului, grăind cătră dînsul de asupra aco-peremîntului carele iaste preste chivotul cor-tului mărturiei, întru mijlocul a doi heruvimi.Şi grăiia cătră dînsul.<Cap VIII>Şi grăi Domnul cătră Moisi, zicînd:"Grăiaşte lui Aaron şi vei zice cătrăel: 'Cînd vei pune luminătorile deo parte de spre faţa sfeaşnicului, vorlumina ceale 7 luminătoare"'. Şi au făcut aşa Aaron: de o parte, den faţasfeaşnicului, aprinse luminătoarele lui, dupăcum porunci Domnul lui Moisi. Şi aceasta e meşteşugirea sfeaşnicului: tare,de aur  fusul lui, şi florile lui tot tari.După chipul care au arătat Domnul luiMoisi, aşa au făcut sfeaşnicul. Şi grăi Dom-nul cătră Moisi, zicînd: "Ia pre leviţi denmijlocul fiilor lui Izrail şi să-i curăţeşti predînşii. Şi aşa să le faci lor curăţenia lor:Vei stropi pre dînşii cu ape curăţeniei; şi vatreace brici peste tot trupul lor, şi-ş vor spălahainele lor şi curaţi vor fi. Şi vor lua un viţel den boi şi acestuia  jîrtvă, făină curate,frămîntată cu untdelemnu; şi viţel de un an,den boi, vei lua pentru greşala. Şi vei aduce pre leviţ înaintea cortului mărturiei şivei aduna toată adunarea fiilor lui Israil. Şi vei aduce pre leviţ înaintea Domnului; şi vorpune fiii lui Izrail mîinile lor preste leviţ. Şi va osebi Aaron pre leviţ dare înaintea Domnuluide la fiii lui Izrail; şi vor fi ca să lucreaze lucru-rile Domnului. Iară leviţii vor pune mîinile desupra, preste capetele viţeilor, şi vei facepre unul pentru greşala şi unul pentru arde-re-de-tot, ca să să roage pentru ei. Şi veipune pre leviţ înaintea Domnului şi înaintealui Aaron şi înaintea fiilor lui, şi le vei da lordare înaintea Domnului. Şi vei osebi pre leviţiden mijlocul fiilor lui Izrail şi vor fi ai Miei.Şi după aceasta vor întra leviţii ca să lucreaze lucrurile cortului mărturiei. Şi vei curăţi predînşii şi vei da pre ei înaintea Domnului,Pentru că dare dată aceştea Îm sînt Mie den mijlocul fiilor lui Izrail, pentru ceia ce deşchidtot zgăul a tuturor născuţilor dentîiu den fiiilui Izrail, am luat pre dânşii Mie, Pentru că Mie e tot cel dentîiu născut den fiii lui Izrail,den om pînă în dobitoc; întru care zi am omo-rît tot cel dentîiu născut în pământul Eghipe-tului, am sfinţit pre dînşii Mie Şi am luat pre leviţ pentru tot cel dentîiu născut întru fiiilui Izrail Şi am dat pre leviţi dare daţi lui Aaron şi fiilor lui, den mijiocul fiilor lui Israil,ca să lucreaze lucrurile fiilor lui Izrail întrucortul mărturiei şi să să roage pentru fiii luiIsrail şi nu va fi întru fiii lui Israil să să apro-pie cătră sfinte". Şi făcu Moisi şi Aaron şi toată adunarea fiilor lui Israil leviţilor dupăcum au poruncit Domnul lui Moisi pentruleviţi; aşa au făcut lor fiii lui Israil. Şi săcurăţiră leviţii şi-ş spălară hainele lor. Şi-ideade pre dînşii Aaron dare înaintea Domnu-lui şi să rugă pentru dînşii Aaron Ca să-i curăţească pre ei. Şi dupre aceasta au întratleviţii ca să slujască slujba lor în cortul măr-turiei, înaintea lui Aaron şi înaintea fiilor lui;după cum au poruncit Domnul lui Moisipentru leviţi, aşa au făcut lor. Şi grăi Dom-nul cătră Moisi, zicînd: "Aceasta iaste cea pentru leviţi: De 25 de ani şi în sus vor întrasă slujască slujba în lucruri întru cortul măr-turiei. Şi de la 50 de ani se vor feri de la slujbă şi să nu mai slujască. Şi va sluji fra-tele lui întru cortul mărturiei, să păzeascăpazele; iară lucrurile nu va lucra. Aşa vei faceleviţilor întru pazele lor".<p 102> <Cap IX>Şi grăi Domnul cătră Moisi în pustiiulSinaii, întru anul al doilea, ieşind eiden pămîntul Eghipetului, în lunadentîiu, zicînd: "Zi Şi facă fiii luiIsrail Paştele întru ceasul lui, Într-apatrasprăzeace zi a lunii dentîi, cătră seară.Şi vei face pre dînsele după vreamea lui, dupăleagea lui şi dupre asămănarea lor vei facepre eale". Şi grăi Moisi fiilor lui Israil ca săfacă Paştele, Începîndu-se într-a patra-sprăzeacea zi a lunii, în pustiiul Sinaii. Dupăcum au poruncit Domnul lui Moisi, aşa aufăcut fiii lui Israil. Şi mearsără oameniicarii era necuraţi pre suflet omenescu şi nuputea să facă Paştele în ziua aceaea, şi venirăînaintea lui Moisi şi Aaron în ziua aceaea. Şi ziseră oamenii aceia cătră dînşii: "Noi,necuraţi pre suflet omenescu, deci să nu nelipsim ca să aducem darul Domnului dupăvreamea lui, în mijlocul fiilor lui Israil". Şi zise cătră dînşii Moisi: "Staţi acia şi voiu auzice va porunci Domnul pentru voi". Şi grăiDomnul cătră Moisi, zicînd: "Grăiaşte fii-lor lui Israil, zicînd: 'Om, om carele să va facenecurat pre suflet omenescu, au întru calelungă, au întru voi, au întru rudele voastre, şiva face Paştele Domnului în luna a doao.Într-a patrasprăzeacea zi cătră seară vor facepre dînsele, preste azime şi preste papadievor mînca pre eale. Nu vor lăsa dentr-înselepînă dimineaţa, şi os să nu frîngă de la dîn-sul. După leagea Paştilor vor face preeale. Şi om carele va fi curat şi în caledelungată nu iaste şi va întîrzia a face Paştele,va peri sufletul acela den norodul lui; pentrucă darul Domnului nu l-au adus după vrea-mea lui, păcatul lui va lua omul acela. Iarăde va veni cătră voi nemearnecul în pămîntulvostru şi va face Paştele Domnului, după lea-gea Paştilor şi după tocmeala lor, aşa să lefacă pre eale. O leage să fie întru voi, şi la acelnemearnic, şi la cel lăcuitoriu de pămînt"'.Şi în ziua ce s-au întinsu cortul, au acoperitnorul cortul şi casa mărturiei; şi seara era cachip de foc preste cort pînă dimineaţa. Aşasă făcea pururea: norul acoperia pre dînsulziua, şi chip de foc noaptea. Şi cînd să suinorul de la cort, şi după aceastea s-au rădicatfiii lui Israil; şi în locul unde vrea sta norul,acolo tăbărîia fiii lui Israil. Pren poruncaDomnului vor tabarî fiii lui Israil şi pren poruncaDomnului să vor rădica; toate zilele în careleumbreaşte norul peste cort, vor tabarî fiii luiIsrail. Şi cînd să trage norul preste cort zilemulte, şi vor păzi fii lui Israil paza lui Dumnezăuşi nu să vor rădica. Şi va fi cînd va acoperinorul zile cu număr preste cort, pren glasulDomnului vor tabarî şi pren porunca Domnu-lui să vor rădica. Şi va fi cînd să va face norul decusară pînă dimineaţa şi să va suinorul dimineaţa, şi să vor rădica ziua au noap-tea. Şi , de se va sui norul, vor rădica ziua;au luna zilii prisosind, norul umbrind presteel, vor tăbărî fiii lui Israil şi nu să vor rădica;luîndu-se el, s-au rădicat, Că pren porunca Domnului vor tăbărî şi pren porunca Domnu-lui să vor rădica. Paza Domnului au păzit, prenporunca Domnului în mîna lui Moisi.<Cap X>Şi grăi Domnul cătră Moisi, zicînd: "Fă-ţi ţie doao trîmbiţe de argint, bătute să faci pre eale, şi-ţ vor fi ţie casă chemi adunarea şi să rădici tabe-rile. Şi vei trîmbiţa în eale, şi se va aduna cătră tine toată tabăra la uşa cortuluimărturiei. Iară de vor trîmbiţa într-o trîm-biţă, vor veni cătră tine toţi boiarii şi ceipreste mii ai lui Israil. Şi veţi trîmbiţasemnu şi se vor rădica taberile ceale ce sînttăbărîte cătră răsărit. Şi veţi trîmbiţasemnu al doilea şi se vor rădica taberile cealece sînt tăbărîte cătră amiazăzi; şi veţi trîmbiţasemnu al treilea şi se vor rădica taberile cealece sînt tăbărîte lîngă mare; şi veţi trîmbiţasemnu al patrulea, şi se vor rădica taberileceale ce tăbărăscu cătră miazănoapte; cusemnu vor trîmbiţa întru rădicarea lor. Şi cînd veţi aduna adunarea, veţi trîmbiţa, şi nucu semnu. Şi fiii lui Aaron, preoţii, vor trîmbiţa în trîmbiţe şi va fi voao de leage veaci-nică întru rudele voastre. Iară de veţi ieşi în războiu întru pămîntul vostru cătră potriv-necii ceia ce stau împotriva voastră şi veţitrîmbiţa şi veţi face semnu cu trîmbiţile, şi văveţi pomeni înaintea Domnului şi vă veţi mîn-tui de la vrăjmaşii voştri. Şi întru zilele bucuriii voastre şi întru praznicele voastre şiîntru lunele voastre ceale noao veţi trîmbiţacu trîmbiţele peste arderile ceale de tot şipreste jîrtvele mîntuirilor voastre; şi va fivoao pomenire înaintea Dumnezăului vostru.Eu  Domnul Dumnezăul vostru". Şi fuîntru al doilea an, în luna a doua, în 20 a lunii,s-au suit norul de la cortul mărturiei. Şi sărădicară fiii lui Israil cu marfele lor în pustiaSinaii. Şi stătu norul în pustiiul luiFaran. Şi să rădicară întîi pren glasulDomnului în mîna lui Moisi. Şi să rădicarăşîreagurile taberii fiilor Iudii întîi cu putearealor. Şi preste putearea lor, Naason, feciorullui Aminadav; Şi preste putearea neamuluifiilor lui Isahar, Nathanail, feciorul lui Sogar;<p 103>Şi preste putearea neamului feciorilor luiZavulon, Eliav, feciorul lui Helon. Şi vorsurpa cortul şi vor rădica fiii lui Ghedson şifeciorii lui Merari, ceia ce rădica cortul. Şi să rădicară şireagul taberii lui Ruvim cuputearea lor. Şi preste putearea lor, Elisur,feciorul lui Sediur; Şi preste puteareafeliului fiilor lui Simeon, Salamiil, feciorul luiSurisadai; Şi preste putearea neamului,feciorilor lui Gaad, Elisaf al lui Raguil. Şi sevor rădica feciorii lui Caath, rădicînd sfinteleşi vor întinde cortul pînă vor mearge. Şi vor rădica şireagul taberIi lui Efraim cuputearea lor. Şi preste putearea lor, Elisama,feciorul lui Semiud; Şi peste putearea nea-mului feciorilor lui Manasi, Gamaliil al luiFadasur; Şi preste putearea neamuluifeciorilor lui Veniamin, Avidan, feciorul luiGadeoni. Şi se vor rădica şireagurile tabe-rii feciorilor lui Dan pre urma tuturor taberi-lor cu putearea lor. Şi preste putearea lor,Ahiezer al lui Amisadai; Şi preste puteareaneamului feciorilor lui Asir, Fagheil, feciorullui Ehran; Şi preste putearea neamuluifeciorilor lui Neftalim, Ahire, feciorul luiEnan. Aceastea-s oştile fiilor lui Israil; şi sărădicară cu putearea lor. Şi zise Moisi luiIovav, feciorul lui Raguil Madianiteanul, cum-natul lui Moisi: "Radica-ne-vom noi la loculcare au zis Domnul: 'Pre acesta voiu da voao'.Vino cu noi şi bine-ţ vom face, căce Domnulau grăit bine pentru Israil". ' Şi zise cătră el:"Nu voiu mearge, fără numai în pămîntulmieu şi la ruda mea". Şi zise: "Să nu ne laşipre noi pentru care lucru ai fost împreună cunoi în pustie; şi vei fi întru noi bătrîn. Şi vafi de vei mearge cu noi, şi vor fi bunătăţileacealea cîte ne va face bine Domnul noao,face-vom ţie bine". Şi să rădicară denmuntele Domnului cale de trei zile; şi chivotulfăgăduinţii Domnului mergea mai înaintea lorcale de trei zile, ca să le socotească lor odihnă.Şi norul Domnului să făcea umbrind ziuapreste ei, cînd să rîdica ei den tabără. Şi fucînd să rîdica chivotul, şi zise Moisi: "Scoală-Te,Doamne, şi răsipească-se vrăjmaşii Tăi, fugătoţi ceia ce Te urăsc pre Tine!" Şi întruaşăzare zise: "Întoarce, Doamne, mii şi zecide mii întru Israil!"<Cap XI>Şi era norodul cîrtind rău înainteaDomnului. Şi auzi Domnul şi Sămînie cu urgie. Şi să aţîţă întru ei focde la Domnul şi mîncă oarece parteden tabără. Şi strigă norodul cătrăMoisi şi să rugă Moisi cătră Domnul, şi săpotoli focul. Şi să numi numele loculuiaceluia "Pîrjol", căci s-au aţîţat întru ei focde la Domnul. Şi amestecătura cea den-tru ei au pohtit pohtă şi, şăzînd, plîngea; şi fiiilui Israil. Şi ziseră: "Cine va hrăni pre noi cucarne? Ne-am adus aminte de peştii ce mîncam în pămîntul Eghipetului în dar, şicrastaveţii, şi peapenii, şi prazul, şi ceapa, şiusturoiul. Iară acum sufletele noastreuscate de tot: nemică, fără la mană ochiinoştri". Şi mana, ca sămînţa coliandrului iaste, şi chipul ei, ca chipul cristalului. Şi mergea norodul şi culegea şi măcina pre dînsaîn moară şi o pisa în pio; şi o fierbea în oală şio făcea pre dînsa turte şi era dulceaţa ei cagustarea turtei de untdelemnu. Şi cînd să pogorîia roua preste tabără noaptea, cădeamană preste ea. Şi auzi Moisi plîngînd ei, după noroadele lor, fieştecarele la uşa lui. Şi Să mînie Domnul cu urgie foarte. Şi înaintealui Moisi era rău. Şi zise Moisi cătră Dom-nul: "Pentru căce ai chinuit pre robul Tău şipentru ce n-am aflat har înaintea Ta, ca să puiurgia norodului acestuia preste mine? Au doară eu am zămislit în pîntece pre tot năro-dul acesta? Au eu am născut pre dînşii?Căce-m zici mie: 'Ia pre dinşii în sînul tău, cacînd ar rădica doica pre cel sugătoriu' lapămîntul care Te-ai jurat părinţilor lor? De unde mie carne a da la tot nărodul acesta?Căce plîngu pre mine, zicînd: 'Dă-ne noaocarne ca să mîncăm!'. Nu voiu putea eu singur a purta norodul acesta, căce greu-miaste mie cuvîntul acesta. Iară de-m faci Tu mie aşa, omoară-mă cu ucidere, de am aflatmilă lîngă Tine, pentru ca să nu văz chinuireamea". Şi zise Domnul cătră Moisi: "Adu-nă-Mi 70 de oameni den cei mai bătrîni ai luiIsrail, pre care ştii tu că aceia sînt mai bătrîniinorodului şi cărturarii lor; şi vei aduce predînşii la cortul mărturiei şi vor sta acoloîmpreună cu tine. Şi Mă voiu pogorî şi voiu grăi acolo cu tine; şi voiu lua den duhul careleiaste preste tine şi voiu pune preste dînşii; şivor ajutori împreună cu tine pornirea noro-dului şi nu-i vei purta pre dînsii tu singur. Şi norodului vei zice: 'Curăţiţe-vă de mîine, şiveţi mînca carne, căce aţi plînsu înainteaDomnului, zicînd: 'Cine va hrăni pre noi cucarne, căce bine era noao la Eghipet!', şi va daDomnul voao a mînca carne şi veţi mîncacarne. Nu o zi veţi mînca, nice doao, nice cinci zile, nice zeace zile, nice doaozeci dezile; Pînă într-o lună de zile veţi mînca, pînă va ieşi den nările voastre şi va fi voaoîntru greaţă, căce n-aţi ascultat Domnului,Carele iaste întru voi, şi aţi plînsu înainteaLui, zicînd: 'Pentru căce noao a ieşi den Eghi-pet?"' Şi zise Moisi: "600 de mii norodul de pedestri întru carii sînt eu întru ei, şi Tu ai zis:'Carne le voiu da lor şi vor mînca o lună de zile'.<p 104>Au oi şi boi să vor junghea lor şi va ajunge lor?Au toată mîncarea mării să va aduna lor şi leva ajunge lor?" Şi zise Domnul cătră Moisi:"Au doară mîna Domnului nu va fi destulă?Acum vei cunoaşte, de vreame ce te va apucacuvîntul Mieu." Şi ieşi Moisi şi grăi cătrănorod cuvintele Domnului. Şi adună 70 deoameni dentru cei mai bătrîni ai norodului şi-ipuse pre ei premprejurul cortului. Şi Săpogorî Domnul în nor şi grăi cătră dînsul; şiluo den duhul ce era preste el şi puse prestecei şaptezeci de oameni bătrîni. Şi deaca săaşăză preste ei duhul, şi prorociră şi nu maiadaoseră. Şi rămasără doi oameni întabără, numele unuia Eldad, şi numele al doi-lea Modad, şi să odihni preste ei duhul; şiaceştea era den cei scrişi şi nu venise lacort. Şi prorociia în tabără. Şi mergîndtînărul, spuse lui Moisi şi zise, zicînd: "Eldadşi Modad prorocescu în tabără". Şi răs-punzînd Iisus al lui Navi, cela ce sta lîngăMoisi, cel ales al lui, zise: "Domnul mieu,Moisi, opreaşte pre ei!" Şi zise Moisi lui:"Au rîvneşti tu mie? Şi cine va da tot norodulDomnului proroci, cînd va da Domnul duhulLui preste ei?" Şi mearse Moisi la tabără,el şi cei bătrînii ai lui Israil. Şi duh ieşi de laDomnul şi au trecut prepeliţe de la mare, şipuse preste tabără, cale de o zi dencoace şicale de o zi dencolea, premprejurul taberii, cala vreo doi coţ de la pămînt. Şi sculîndu-senorodul toată ziua şi toată noaptea, şi toatăziua a doua zi, au adunat prepeliţele; cel cu celpuţin au strînsu 10 cori. Şi ş-au zvîntat loruzvîntături împrejurul taberii. Cărnurileîncă era în dinţii lor mai nainte decît a lipsi, şiDomnul S-au mîniat foarte pre norod; şi loviDomnul în norod rană mare foarte. Şi săchemă numele locului aceluia "Mormînturilepohtii", căci acolo au îngropat pre norodul celpohtitoriu. De la "Mormînturile pohtei"s-au rădicat norodul la Asiroth. Şi fu norodulla Asiroth.<Cap XII>Şi grăi Mariam şi Aaron împotriva luiMoisi pentru muiarea ethiopeanca,care au luat Moisi  căce muiareharapcă au luat  şi ziseră: "Aunumai cu Moisi singur au grăit Dom-nul? Au doară nu şi noao au grăit?" Şi auauzit Domnul. Şi omul Moisi, blînd foartedecît toţi oamenii ceia ce sînt prepămînt. Şi zise Domnul îndată cătră Moisişi cătră Aaron şi cătră Mariam: "Ieşiţi voicîteştrei la cortul mărturiei." Şi ieşirăcîteştrei la cortul mărturiei. Şi pogorî Domnulcu stîlpu de nor şi stătu la uşa cortuluimărturiei. Şi să chemară Aaron şi Mariam şiieşîră amîndoi. Şi zise cătră ei: "Auziţicuvintele Meale! De să va face voao prorocDomnului, întru vedearea lui Mă voiucunoaşte şi în somnu voiu grăi lui. Nu aşaca robul Mieu, Moisi, întru toata casa Meacredincios iaste. Gură cu gură voiu grăi luiîn chip, şi nu pren pilde, şi slava Domnului auvăzut. Şi pentru căce nu v-aţi spămîntat a cle-veţi împotriva robului Mieu, Moisi?" Şiurgia mîniei Domnului  preste ei. Şi sădusără. Şi norul să duse de la cort. Şi iată Mariam, stricată, ca zăpada. Şi căută Aaroncătră Mariam; şi iată, stricată era. Şi zise Aaron cătră Moisi: "Rogu-te, Doamne, nupune preste noi greşala, pentru că nu amcunoscut după ce am greşit! Să nu să facă ca tocma cu moartea, ca o lepădătură ieşîndden zgăul mumei, şi mănîncă jumătate de tru-pul ei!". Şi strigă Moisi cătră Domnul,zicînd: "Dumnezău, rogu-Te, vindecă-o preea!". Şi zise Domnul cătră Moisi: "De tatălei scuipind au scuipat în faţa ei, nu să varuşîna? Şapte zile să să osăbească afară dentabără şi după aceaea va întra". Şi să osăbiMariam afară den tabără şapte zile şi norodulnu să rădică pînă s-au curăţit Mariam.<Cap XIII>Şi după aceastea s-au rădicat norodulde la Asiroth şi să tăbărîră în pustiiullui Faran. Şi grăi Domnul cătră Moisi, zicînd: "Trimite-ţi ţie oameni şi să socotească pămîntulhananeilor, carele Eu dau fiilor lui Israil întruţineare. Cîte un om după neam, după noroa-dele moşiilor lor vei trimite pre ei, toata căpe-tenia dentru ei". Şi i-au trimis pre dînşiiMoisi den pustiiul lui Faran, pren glasulDomnului, toţi oamenii, căpeteniile fiilor luiIsrail, aceştea. Şi aceastea-s numele lor:den neamul lui Ruvim, Samiil, feciorul luiZachur; Den neamul lui Semeon, Safat,feciorul lui Suri; Den neamul Iudei, Halev,feciorul lui Nefoni; Den neamul lui Isahar,Igad, feciorul lui Iosif; Den neamul luiEfraim, Afsis, feciorul lui Navi; Den nea-mul lui Veniamin, Falti, feciorul luiRalu; Den neamul lui Zavolon, Gudiil,feciorul lui Sudi; Den neamul lui Iosif, den fiii lui Manasi, Gadi, feciorul lui Susi; Den neamul lui Dan, Amiil, feciorul lui Gamali;Den neamul lui Asir, Sadur, feciorul luiMihail; Den neamul lui Neftalim, Naavi,feciorul lui Savi; Den neamul lui Gaad,Gudiil, feciorul lui Mahi. Aceastea-snumele oamenilor pre carii i-au trimis Moisica să socotească pămîntul. Şi numi Moisi preAfsi, feciorul lui Navi, Iisu. Şi-i trimise predînşii Moisi den pustiiul lui Faran, ca să soco-tească pămîntul lui Hanaan. Şi zise cătră dîn-<p 105>şii: "Suiţi-vă în pustiiul acesta, Şi să văsuiţi în munte, şi veţi vedea pămîntul careiaste şi norodul carele şade preste el, de iastetare au slab, de sînt mulţi au puţini; Şicarele iaste pămîntul întru carele şăd eipreste dînsul: au bun iaste, au rău; şi carele-scetăţile carele aceaştea lăcuiescu întrudînsele: de sînt întru ziduri, au întruneziduri; Şi carele e pămîntul: au gras, aupărăsit, de sînt într-însul copaci au ba. Şi îngăduind, veţ lua den roadele pămîntului. Şi zilele, zile de primăvară, înaintea struguru-lui". Şi suindu-se, socotiră pămîntul, de lapustiiul lui Sin, pînă la Roov, şi întrînd laEmath. Şi să suiră despre pustiiu şi săduseră pînă la Hevron şi acolo, Ahiman şiSeasi şi Thelami, rudele lui Enac. Şi Hevroncu şapte ani te-au zidit mai înainte decîtTanin a Eghipetului. Şi veniră pînă laValea Strugurului, şi luară aminte pre ea. Şi au tăiat de acolo viţă şi un strugur de poamădupe dînsa şi-l rădicară pre dînsul pre drugi, şidin rodii şi den zmochini. Şi locul acela l-aunumit "Valea Strugurului", pentru strugurulcarele l-au tăiat de acolo fiii lui Israil. Şi săîntoarseră de acolo, socotind pămîntul, dupre40 de zile. Şi mergînd, veniră cătră Moisi şicătră Aaron şi cătră toată adunarea fiilor luiIsrail, la pustiiul lui Faran Cadis. şi răspun-seră lor cuvînt şi la toată adunarea şi le ară-tară lor roada pămîntului. Şi povestiră luişi ziseră: "Venit-am la pămîntul carele ne-aitrimis pre noi, pămînt carele cure miare silapte, şi aceasta e roada lui, Fără numaiiaste năsilnică limba ce lăcuiaşte pămîntul, şicetăţile tari zidite, mari foarte. Şi rude luiEnac am văzut acolo. Şi Amalic lăcuiaşte înpămîntul de spre amiazăzi; şi heteul, şi eveul,şi evuseul, şi amureul lăcuiaşte în munte; şihananeul lăcuiaşte lînga mare şi lîngă rîul Ior-danului". Şi tăcu Halev norodul cătrăMoisi şi zise lui: "Nu, ce, suind, ne vom sui şivom moşteni pre el, căci tari vom putea cătrăei!". Şi oamenii carii s-au suit împreună cuel au zis: "Nu ne vom sui, căci nu ne vomputea să ne suim cătră limbă, că mai tare iastedecît noi cu mult". Şi adusără ponoslupămîntului carele au socotit pre el cătră fiiilui Israil, zicînd: "Pămîntul carele amtrecut pre dînsul să socotim, pămînt cemănîncă pre ceia ce lăcuiescu pre dinsul iaste;şi tot norodul carele am văzut preste dinsul,oameni foarte lungi. Şi acolo am văzut uriaşii; şieram înaintea lor ca lă-custele, ce aşa eramînaintea lor".<Cap XIV>Şi începînd toată adunarea au dat glas, şi plîngea norodul toată noapteaaceaea; Şi cîrtiia pre Moisi şi preAaron toţ fiii lui Israil. Şi zisără cătrăei toată adunarea: "Fire-am vrutsă murim în pămîntul Eghipetului, au în pus-tiiul acesta de-am fi murit! Şi pentru căceDomnul ne băgă pre noi în pămîntul acesta,să cădem cu războiu? Muierile noastre şicopiii noştri vor fi în jaf. Acum dară, mai bineeste noao a ne întoarce la Eghipet". Şi ziseră unul cătră altul: "Să ne dăm căpetenieşi să ne întoarcem la Eghipet". Şi căzuMoisi şi Aaron preste faţă înaintea a toatăadunarea fiilor lui Israil. Iară Iisus a luiNavi şi Halev a lui Iefoni, den ceia ce-au soco-tit pămîntul, au spintecat hainele lor Şi auzis cătră toată adunarea fiilor lui Israil, zicînd:"Pămîntul carele am socotit pre dînsul buniaste foarte, foarte. De ne va aleage pre noiDomnul, ne va băga pre noi la pămîntulacesta şi ni-l va da pre dînsul noao, pămîntcarele iaste curînd miare şi lapte. Ce decătră Domnul să nu vă faceţ ficleani, iară voisă nu vă teameţi de norodul pămîntului, căcimîncare noao iaste; pentru că s-au depărtatvreamea de la dînşii, iară Domnul e întru noi.Să nu vă teameţi de dînşii''. Şi zise toată adunarea ca să ucigă pre ei cu pietri, şi slavaDomnului s-au ivit în nor preste cortul mărtu-riei, întru toţi fiii lui Izrail. Şi zise Domnul cătră Moisi: "Pînă cînd Mă zădăraşte norodulacesta? Şi pînă cînd nu-M cread Mie prestetoate seamnele carele am făcut întru dînşii?Lovi-i-voiu pre dînşii cu moarte şi voiu piarde pre ei, şi voiu face pre tine şi casa tătî-ne-tău în limbă mare şi mult mai mult decîtaceasta!" Şi zise Moisi cătră Domnul: "Şiva auzi Eghipetul cum ai scos cu putearea Tanorodul Tău acesta dentru dînşii. Ce şi toţi ceia ce lăcuiescu pre pămîntul acesta au auzitcă Tu eşti Domnul întru norodul acesta carelecu ochii la ochi Te arăţi, Doamne, şi norul Tăuau stătut deasupra lui, şi cu stîlp de nor Tumergi mai nainte de dînşii ziua, şi cu stîlp defoc noaptea. Şi vei farîma norodul acesta ca pre un om şi vor zice limbile, cîte au auzitnumele Tău, zicînd: 'Pentru căci nu poate Domnul să bage pre norodul acesta la pămîn-tul carele S-au jurat lor, i-au aşternut predînşii în pustie!'. Şi acum înalţe-se vîr-tutea Ta, Doamne, în ce chip ai zis, zicînd:'Domnul  mult-îngăduitoriu şi mult-milos-tiv şi adevărat, rîdicînd fărădelegile şistrîmbătăţile şi greşalele; şi cu curăţie nu vacurăţi pre cel vinovat, răsplătind păcatele<p 106>păarinţilor preste fii, pînă la a treia şi a patrarudă'. Lasă greşala norodului acestuiadupă mare mila Ta, după cum blînd Te-aifăcut lor de la Eghipet pîna acuma". Şi ziseDomnul cătră Moisi: "Blînd le sînt lor, dupăcuvîntul tău. Ce viu  Eu şi pururea trăindnumele Mieu, şi va umplea slava Domnuluitot pămîntul, Că toţi oamenii carii vădslava Mea şi seamnele carele am făcut înEghipet şi în pustiiul acesta şi M-au bîntuitaceasta a zeacea şi n-au ascultat glasul Mieu,Adevărat nu vor vedea pămîntul carele M-amjurat părinţilor lor, fără numai feciorii lorcarii sînt cu Mine aicea, cîţi nu ştiu binele aurăul, tot mai tînărul nepriceput, acestora voiuda pămîntul; iară toţi ceia ce M-au întarîtat nuvor vedea pre dînsul. Iară feciorul Mieu,Halev, pentru căce s-au făcut alt duh întru elşi au urmat Mie, îl voiu băga pre el la pămîntulcarele au întrat acolo, şi semenţia lui va moş-teni pe dînsul. Iară Amalic şi hananeullăcuiescu în vale: mîine vă întoarceţi şi vărîdicaţi voi la pustie, calea Mării Roşii". Şi zise Domnul cătră Moisi şi cătră Aaron,zicînd: "Pînă cînd adunarea cea reaaceasta, carele ei cîrtescu înaintea Mea? Cîr-teala fiilor lui Izrail, carea au cîrtit pentru voi,am auzit. Zi lor: 'Viu Eu  zice Domnul -cu adevărat! În ce chip aţi grăit la urechileMeale, aşa voiu face voao: În pustiiulacesta vor cădea oasele voastre, şi toata soco-teala voastră, şi cei număraţi ai voştri, den 20de ani şi în sus, cît cîrtiia asupra Mea, Deveţ întra voi la pămîntul preste carele Mi-amîntinsu mîna Mea ca să lăcuiţ voi preste dîn-sul, fără cît numai Halev, feciorul lui Iehoni, şiIisus al lui Navi. Şi copiii care aţi zis: 'Întrujaf vor fi!', voiu băga pre dînşii la pămînt şivor moşteni pămîntul carele voi v-aţ ferit dela el. Şi oasele voastre vor cădea în pustiiulacesta. Iară fiii voştri vor fi păscînd în pus-tiiu 40 de ani Şi vor purta curvia voastră pînăsă vor topi oasele voastre în pustie. Dupănumărul zilelor cîte aţi socotit pămîntul, 40 dezile, zi pentru an veţ lua păcatele voastre, 40de ani, şi veţ cunoaşte mînia urgiei mînieiMeale. Eu, Domnul, am grăit voao! Aşavoiu face la adunarea cea rea aceasta care auficlenit asupra Mea: în pustiiul acesta să vortopi şi acolo vor muri"'.Şi oamenii precarii au trimis Moisi să socotească pămîntulşi, venind, au cîrtit asupra lui cătră adunare,să scoată cuvinte reale pentru pămînt, Şimuriră oamenii carii au zis rău asupra pămîntu-lui, întru rana înaintea Domnului. Şi Iisusal lui Navi şi Halev, feciorul lui Iefoni, au trăit,dentru oamenii aceia ce-au mersu să socoteascăpămîntul. Şi au grăit Moisi cuvintele aceas-tea cătră toţi fiii lui Israil şi au plînsu norodulfoarte. Şi mînecînd dimineaţa, s-au suitpre vîrful muntelui, zicînd: "Iată-ne, noi nevom sui la locul care au zis Domnul, căce amgreşit!". Şi zise Moisi: "Pentru căce voi căl-caţi cuvîntul Domnului? Nu va fi cu sporiuvoao. Nu vă suiţi, pentru că nu iaste Dom-nul cu voi şi veţi cădea înaintea feaţii vrăjma-şilor voştri. Căce Amalic şi hananeul acolo e înaintea voastră şi veţi cădea cu sabie;pentru care lucru v-aţi întorsu, neascultîndpre Domnul, şi nu va fi Domnul întru voi".Şi trecînd, s-au suit pre vîrful muntelui, iară chivotul făgaduinţii Domnului şi Moisi nus-au clătit den mijlocul taberii. Şi să pogorî Amalic şi hananeul cela ce şădea în munteleacela şi înfrînseră pre ei şi tăiară pre ei pînă laErma şi să întoarseră la tabară.<Cap XV>Şi grăi Domnul cătră Moisi, zicînd:"Grăiaşte fiilor lui Israil şi vei zicecătră dînşii: 'Cînd veţi întra lapămîntul lăcaşului vostru, carele Eudau vouă, Şi veţ face aducereardere-de-tot Domnului, au jîrtvă, rugă mare,au după voie, au la praznecile voastre mirosde bună mirosire Domnului, de va fi den boi,au den oi, Şi va aduce cela ce va aduce darul lui Domnului jîrtvă de făină cernută, azeacea al lui ifi, framîntata în a patra al lui in,cu untedelemnu, Şi vin la turnare, a patra a lui in veţi face preste arderea-de-tot au prestejîrtva. La un miel vei face atîta aducere miros de bună mirosire Domnului; şi la ber-beace, cîndu-l veţi face pre el pentru ardere-de-tot au pentru jîrtvă, vei face jîrtva de făinăcurată, 20, amestecată cu untdelemnu, atreaia lui in; Şi vin la turnare, a treaia luiin, veţi aduce la miros de bună mirosireDomnului. Iară de veţi face den boi pentruardere-de-tot, au pentru jîrtvă să măriţi ruga,au la mîntuirea Domnului, Şi veţi aducepeste viţel jîrtva de făină curată trei a zeacea,frămîntata în untdelemnu, jumătate de in; Şivin de turnare, jumătate de in, aducere mirosa bunii mirosiri Domnului. Aşa vei face unui viţel, au unui berbeace, au unui miel denoi, au den capre. După numărul care veţi face,aşa veţi face unuia, dupe numarul lor. Tot cel de pămînt va face aşa, ca aceastea să aducăaduceri întru miros de bună mirosire Domnu-lui. Iară de se va face întru voi nemearnic înpămîntul vostru, sau carele să va face întruvoi între rudele voastre şi va face aducere mirosde bună mirosire Domnului, în ce chip faceţi voi,aşa va face adunarea Domnului, Leage una va fi voao şi celor nemearnici, celor ce şăd<p 107>lînga voi; leage veacinică întru rudele voastre:după cum voi, şi cel nemearnic va fi, înainteaDomnului; leage una va fi şi îndereptare unava fi voao şi celui nemearnic ce iaste alăturatlîngă voi"'. Şi grăi Domnul cătră Moisi,zicînd: "Grăiaşte fiilor lui Israil şi vei zicecătră dînşii: 'Mergînd voi la pămîntulcarele eu vă bag pre voi acolo, Şi va fi cîndveţi mînca voi den pîinele pămîntului, veţi lualuare osăbire Domnului. Începătura fră-mîntatului vostru, pîine, veţi osăbi luare predînsa; ca luare de la arie, Aşa veţi lua predînsa, pîine, începatura framîntatului vostru,şi veţ da Domnului luare întru rudele voastre.Iară cînd veţi greşi şi nu veţi face toateporuncile aceastea care le-au grăit Domnulcătră Moisi,După cum au poruncit Dom-nul Dumnezău voao pren mîna lui Moisi,ziua carea au poruncit Domnul cătră voi, şiînainte, întru rudele voastre, Şi va fi de vafi den ochii adunării să va face fară de voie, şiva face toată adunarea viţel unul, curat, denboi, întru ardere-de-tot, întru miros de bunămirosire Domnului; şi jîrtva acestuia şi turna-.rea lui, dupe tocmeala lui; şi ţap unul, dencapre, pentru greşala.ŞI să va ruga preotulpentru toata adunarea fiilor lui Israil şi li se valăsa lor, că fară de voie iaste; şi ei au adusdarul lui aducere Domnului, pentru păcatullor înaintea Domnului, pentru ceale fără devoia lor. Şi să va lasa la toată adunarea fii-lor lui Israil şi la cel nemearnic ce mearge ală-turea cu voi, căci la tot norodul iaste fără devoie. Iară un suflet de va greşi fără de voie,va aduce o capră de un an, pentru păcat. Şi să va ruga preotul pentru sufletul ce s-aunevolnicit; şi, greşînd fără de voie înainteaDomnului, să să roage pentru el şi să va lăsalui. Celui de loc întru fiii lui Israil şi celuinemearnic ce iaste alăturea întru dînsii, oleage va fi între dînşii, carele va face fară devoie. Şi sufletul carele va face în mînă detrufie, întru cei de pămînt au dentru ceinemearnici, pre Dumnezău acesta va întărîta;Şi va peri sufletul acesta den norodul lui,Căce cuvîntul Domnului au defăimat şiporuncile Lui le-au răsipit; cu surpare să vasurpa sufletul acela, păcatul lui  întru dîn-sul"'. Şi era fiii lui Israil în pustie şi aflarăom adunînd leamne în ziua sămbetii. Şi -laduseră pre el ceia ce l-au aflat pre dînsuladunînd leamnele cătră Moisi şi cătră Aaronşi cătră toată adunarea fiilor lui Israil. Şi puseră pre dînsul în temniţă, pentru că n-auales ce-i vor face lui. Şi grăi Domnul cătrăMoisi, zicînd: "Cu moarte să să omoară omulacela, să-l ucideţi pre dînsul cu pietri toa-tă adunarea". Şi scoasera pre el toată adu-narea afară den tabară şi-l uciseră pre el toatăadunarea cu pietri, afară den tabără, dupăcum au grăit Domnul cătră Moisi. Şi zise Domnul cătră Moisi, zicînd: "Grăiaşte fii-lor lui Israil şi vei zice cătră ei şi să-ş facă lorusîngifu pre arepile hainelor lor, întru neamu-rile lor, şi veţi pune pre sîngifurile aripilorîmpletitură vînătă şi va fi voao la sîngifuri.Şi veţi vedea pre eale şi veţi aduce aminte de toate poruncile Domnului şi veţi face pre eale,şi nu vă veţi mai întoarce înapoia cugetelorvoastre şi înapoia ochilor voştri întru care voicurviţ după dînsele; Pentru ca să vă adu-ceţi aminte şi să faceţi toate poruncile Meale,şi veţi fi sfinţi Dumnezăului vostru. Eu  Domnul Dumnezăul vostru, Cela ce v-amscos pre voi den pămîntul Eghipetului, casă vă fiu voao Dumnezău. Eu  Domnul, Dumnezăul vostru".<Cap XVI>Şi grăi Core, feciorul lui Isaar, feciorul lui Caath, feciorul lui Levi, şi Dathan,şi Aviron, feciorul lui Eliam, şiAvnan, feciorul lui Faleth, feciorul luiRuvin, şi să sculară împotrivă luiMoisi, Şi oameni den fiii lui Israil, 250,căpeteniile adunării, chemaţii sfatului, Şioameni vestiţi, s-au întărîtat asupra lui Moisişi Aaron şi ziseră cătră ei: "Destul voao, căcetoată adunarea, toţi sfinţi, şi întru ei Domnul.Si căce va puneţi împotriva preste adunareaDomnului?" Şi auzind Moisi, au căzut prefaţă. Şi grăi cătră Core şi cătră toată a luiadunare, zicînd: "Socotit-au şi au conoscutDumnezău pre ceia ce sînt ai Lui, şi pre ceisfinţi i-au apropiat cătră Sine; şi pre ceia cenu Şi i-au ales Lui nu i-au apropiat cătrăEl. Aceasta să faceţi: luaţi-vă voao căţii,Core şi toată adunarea lui, Şi puneiţi presteeale foc Şi puneţi preste eale tămîie înainteaDomnului, mîine. Şi va fi omul pre carele vaaleage Domnul, acesta  sfînt. Ajungă-văvoao, fiii lui Levi!". Şi zise Moisi cătrăCore: "Ascultaţi-mă, fiii lui Levi! Puţiniaste aceasta voao, căci au împărţit pre voiDumnezău den adunarea lui Israil, şi vă apro-pia pre voi cătră Sine, să slujîţi slujbele cortu-lui Domnului şi să zvoriţi înaintea adunăriiDomnului, să-i slujîţi lui? Şi te apropie pretine şi pre toţi fraţii tăi, feciorii lui Levi,împreună cu tine, şi cercaţ a preoţi? Aşa tu şi toată adunarea ta cea adunată cătră Dum-nezău! Şi Aaron cine iaste, căce cîrtiţ asupralui?" Şi trimise Moisi să cheame pre Dathanşi pre Aviron, feciorii lui Eliav, şi ziseră: "Nu nevom sui. Oare puţin e aceasta, căce ne-ai suitpre noi la pămînt ce cură miare şi lapte, ca să neomori pre noi în pustie? Căci stapîneşti noao?<p 108>Boiarin eşti? Şi tu la pămînt ce cură miareşi lapte ne-ai băgat pre noi şi ne-ai dat noaosorţi de ţarină şi vii? Ochii oamenilor acelorai-ai tăiat? Nu ne vom sui!" Şi să îngreuieMoisi foarte şi zise cătră Domnul: "Nu luoaamînte la jîrtva lor. N-am luat a niceunuiapohtă dentru ei, nice am chinuit pre niceunuldentru ei". Şi zise Moisi cătră Core: "Sfin-ţeaşte adunarea ta şi fiţ gata înaintea Domnu-lui, tu şi Aaron şi ei, mîine. Şi luaţ fieşteca-rele căţia lui şi veţ pune preste eale tămîie; şiveţ aduce înaintea Domnului fieştecarelecăţia lui, 250 de căţii, şi tu şi Aaron, fieşteca-rele căţia lui". Şi luo fieştecarele căţia lui, şipuseră preste eale foc, şi puseră preste ealetămîie, Şi sttură lîngă uşile cortului măr-turiei Moisi şi Aaron. Şi să rîdică asupra lorCore, toată a lui adunare, lîngă uşa cortuluimărturiei. Şi se arătă slava Domnului la toatăadunarea. Şi grăi Domnul cătră Moisi şicătră Aaron, zicînd: "Osebiţ fieştecarele deadunarea aceasta şi voiu topi pre ei odată".Şi căzură pre fata lor şi ziseră: "Dumnezeule,Dumnezeule părinţilor şi a tot trupul! De augreşit un om, preste toată adunarea  urgiaDomnului?" Şi grăi Domnul cătră Moisi,zicînd: "Grăiaste adunării, zicînd: 'Feriţi-văîmprejur de la adunarea lui Core şi Dathan şiAviron!"'. Şi să sculă Moisi şi mearse cătrăDathan şi Aviron, şi mearseră împreună cu eltoţi bătrînii lui Izrail, şi grăi cătră adunare,zicînd: "Osebiţi-vă de la corturile oameni-lor acestor năsîlnici şi să nu vă atingeţ detoate cîte-s la ei, ca să nu periţ împreună întrutoată greşala lor". Şi s-au ferit de la cortullui Core şi Dathan şi Aviron împrejur. Şi Dathan şi Aviron ieşiră şi statură lîngă uşilecorturilor lor, şi muierile lor, şi copiii lor, şi,marfa lor. Şi zise Moisi: "Întru aceasta veţcunoaşte că Domnul m-au trimis pre mine săfac toate lucrurile aceastea, Căci nu de lamine: De vor muri după moartea a tuturoroamenilor aceştea sau după socotinţa a tutu-ror oamenilor, socotinţe va fi lor, nu Domnulm-au trimis pre mine; Ce numai întru pră-pastie va arăta Domnul şi, deschizînd pămîn-tul gura lui, va înghiţi pre dînşii, şi pre caselelor, şi colibile lor, şi toate cîte sînt la dînşii; şise vor pogorî în iad vii, şi veţ cunoaşte cum auîntărîtat oamenii aceştea pre Domnul". Şi după ce au potolit grăind toate cuvinteleaceastea, să rupse pămîntul supt picioarelelor. Şi să deşchise pămîntul şi înghiţi predînşii, şi casele lor, şi pre toţi oamenii ce eracu Core, şi dobitoacele lor. Şi se pogorîrăei şi toate cîte-s la dînşii vii în iad şi-i acoperipre dînşii pămîntul şi periră den mijlocul adu-nării. Şi tot Izrailul şi cei premprejurul lorau fugit de glasul lor, căci au zis zicînd: "Ca sănu ne înghiţă pre noi pămîntul!". Şi foc auieşit de la Domnul şi au mîncat pre cei 250 deoameni, cei ce aducea tămîie. Şi zise Dom-nul cătră Moisi şi cătră Eliazar, feciorul luiAaron preotul: "Luaţi căţiile ceale de aramă den mijlocul celor arşi, şi focul celstrein acesta sămănînd acolo, căce au sfinţitcăţiile păcătoşilor acestora întru sufletelelor. Şi fă pre eale custuri bătute, punerejîrtăvnicului, căci s-au adus înaintea Domnu-lui şi s-au sfinţit şi s-au făcut întru semnu fii-lor lui Izrail". Şi luo Eliazar, feciorul luiAaron preotul, căţiile ceale de aramă, cîte auadus cei arşi de tot, Şi le puseră pre dînsele punere jîrtăvnicului, pomenire fiilor lui Izrail,pentru ca să nu vie nimenilea de alt neam,carele nu iaste den semenţia lui Aaron, ca săpuie tămîie înaintea Domnului, şi să nu fie caCore şi adunarea lui, după cum au grăit Dom-nul pren mîna lui Moisi. Şi cîrtiră fiii lui Izrail a doua zi pre Moisi şi pre Aaron, zicînd:"Voi aţi omorît norodul Domnului". Şi fucînd învăluia adunarea pre Moisi şi pre Aaronşi să porniră preste cortul mărturiei, Şi precort l-au acoperit norul şi se-au ivit slavaDomnului. Şi întră Moisi şi Aaron despre faţacortului mărturiei. Şi grăi Domnul cătră Moisi şi cătră Aaron, zicînd: "Osebiţi-văden mijlocul adunării acestiia, şi-i voiu topipre dînşii odată!". Şi căzură preste faţa lor. Şi zise Moisi cătră Aaron: "Ia căţia şi punepreste ea foc den jîrtăvnic şi pune preste eatămîie şi du degrab la tabără; şi te roagăpentru ei, pentru că ieşi urgie de la fata Dom-nului, începu a surpa norodul". Şi luă Aaron precum au grăit lui Moisi şi alergă laadunare; şi iată, s-au început surparea întrunorod. Şi puse deasupra tămîie şi să rugăpentru nărod. Şi stătu între mijlocul celormorţi şi celor vii şi să potoli surparea. Şi fură cei morţi întru surpare 14000 şi 7 sute,fără cei ce au murit pentru Core. Şi să întoarse Aaron cătră Moisi, la uşa cortuluimărturiei, şi să potoli surparea.<Cap XVII>Şi grăi Domnul cătră Moisi, zicînd:"Grăiaşte fiilor lui Israil şi ia de la eitoiag, toiag de la toţ boiarii lor, dupecasele moşiilor lor, 12 toiage; şi fieş-tecăruia scrie numele lui preste toia-gul lui. Şi numele lui Aaron scrie pestetoiagul lui Levi, pentru că iaste un toiag; dupăfeliul casii moşiilor lor vor da. Şi le vei pu-ne pre eale în cortul mărturiei, împotriva mărtu-riei, întru carii Ma voiu cunoaşte ţie acolo. Şi va fi omul pre carele voiu aleage pre el,<p 109> toiagul lui va odrăsli; şi voiu rădica de la tinecîrteala fiilor lui Israil, cîte ei cîrtescu prestevoi". Şi grăi Moisi fiilor lui Israil; şi-i dea-deră lui toţi boiarii lor toiag, la un boiariu untoiag, dupe boiariu, după casele moşiilor lor,doauăsprăzeace toiage. Şi toiagul lui Aaron -în mijlocul toiagilor lor. Şi puse Moisi toia-gile înaintea Domnului, în cortul mărturiei.Şi fu a doo zi, şi întră Moisi şi Aaron în cortulmărturiei şi, iată, odrăsli toiagul lui Aaron încasa lui Levi, şi scoase odraslă, şi înflori florişi răsări nuci. Şi scoase Moisi toate toiagilede la faţa Domnului cătră toţi fiii lui Israil şivăzură, şi luară fieştecare toiagul lui. Sizise Domnul cătră Moisi: "Pune toiagul luiAaron înaintea mărturiei lor, întru socotinţă,în semnu fiilor celor neascultători, şi să săpotolească cîrteala lor de la Mine, şi nu vormuri". Şi făcu Moisi şi Aaron cîte auporuncit Domnul lui Moisi; aşa au făcut. Şi ziseră fiii lui Israil cătră Moisi, zicînd: "Iată,ne-am topit, am perit, ne-am potopit! Totcela ce să atinge de cortul Domnului moare.Pînă în săvîrşit vom muri?"<Cap XVIII>Şi zise Domnul cătră Aaron, zicînd:"Tu, şi feciorii tăi, şi casa tătîni-tăuîmpreună cu tine, veţi lua începătu-rile sfintelor; şi tu şi feciorii tăi veţilua păcatele preoţiei voastre. Şi pre fraţii tăi, feliul lui Levi, norodul tătini-tău,apropie lîngă tine şi să să adaogă lîngă tine şisă slujască ţie, şi tu şi feciorii tăi împreună cutine  denaintea cortului mărturiei. Şi vorpăzi pazele tale şi pazele cortului; fără numaicătră vasele ceale sfinte şi cătră jîrtăvnic nu săvor apropia, şi nu vor muri şi aceştea şivoi. Şi să vor adaoge cătră tine şi vor păzipazele cortului mărturiei, după toate slujbelecortului; şi cel de alt neam nu să va apropiacătră tine. Şi veţi păzi pazele sfintelor şipazele jîrtăvnicului şi nu va mai fi încă mînieîntru fiii lui Israil. Şi Eu am luat pre fraţiivoştri, pre leviţi, den mijlocul fiilor lui Israil,dare dată Domnului, a sluji slujbele cortuluimărturiei. Şi tu, şi fiii tăi cu tine, veţi cruţapreoţia voastră după tot chipul jîrtăvnicului şicel denlăuntru a acoperemîntului: şe veţi slujislujbele dare preoţiei voastre. Şi cel striin deneam ce mearge alăturea cu voi va muri".Şi grăi Domnul cătră Aaron: "Şi iată, Eu amdat voao paza începăturilor Meale. Dentrutoate ceale sfinţite Mie de la fiii lui Israil,ţie am dat aceastea, întru cinste, şi fiilor tăidupă tine, de leage veacinică. Şi aceasta fievoao den ceale sfinţite ale sfintelor, den adu-ceri, den toate darurile lor şi de la toate jîrt-vele lor şi de la toată greşala lor şi de la toatepăcatele lor; cite-M dau Mie den toate sfin-tele, ţie va fi şi fiilor tăi. Întru Sfintele Sfin-..telor veţi mînca pre eale; tot bărbatul vamînca pre eale, tu şi fiii tăi, sfinte vor fiţie. Şi aceasta va fi voao: den cepăturiledărilor, den toate punerile fiilor lui Israil, ţieam dat aceastea, şi fiilor tăi, şi featelor taleîmpreună cu tine, de leage veacinică. Totcuratul în casa ta va mînca pre eale. Toată începătura untdelemnului, şi toată începăturavinului, şi a grîului începătura, dentr-înselecîte vor da Domnului, ţie le-am dat preeale. Ceale dentîiu născute toate cîte-s înpămîntul lor, cîte vor aduce Domnului, ţie vorfi. Tot curatul în casa ta va mînca pre eale.Toată dania îtru fiii lui Israil ţie va fi. Şi tot ce deşchide tot zgăul dentru tot trupul, cîteaduc Domnului, den om pînă în dobitoc, ţie vafi; fără de numai cu mîntuiri să vor mîntuiceale dentîiu născute ale oamenilor; şi cealedentîiu născute ale dobitoacelor celor necu-rate veţ mîntui. Şi mîntuirea lui, den luna-tecu, pretul 5 sicli, după siclul cel sfînt, 20 debani sînt. Afară den ceale dentîiu născute a viţeilor şi den ceale dentîiu născute a oilor şiceale dentîiu născute ale caprelor: să nu lemîntuit, sfinte sîntu. Şi sîngele lor vei turnapreste jîrtăvnic, şi seul vei aduce aducereîntru miros de bună mirosire Domnului. Şi cărnurile vor fi ţie, ca şi pieptul punerii, şidupă-braţul cel dirept ţie va fi. Toată lua-rea sfintelor, cîte vor lua fiii lui Israil Domnu-lui, am dat ţie, şi fiilor tăi, şi featelor tale cutine, de leage veacinică, fagăduinţă de sareveacinică iaste înaintea Domnului, ţie şisemenţiei tale după tine". Şi grăi Domnulcătră Aaron: "În pămîntul lor să nu moşte-neşti, şi parte nu va fi ţie întru dînşii, căci Eu -partea ta şi moştenirea ta în mijlocul fiilor luiIsrail. Şi fiilor lui Levi, iată, le-am dat tot ce e preste zeace în Israil întru sorţu, pentruslujbele lor cîte ei slujăscu slujbă în cortulmărturiei. Şi nu vor mai veni încă fiii lui Israil la cortul mărturiei, ca să ia păcat purtă-toriu de moarte. Şi va sluji levitul, el, slujbacortului mărturiei şi ei vor lua păcatele lor. Deleage veacinică întru rudele lor. Şi în mijloculfiilor lui Israil nu vor moşteni moştenire, căciceale preste zeace a fiilor lui Israil, cîte vorosebi Domnului, luare am dat leviţilor în sorţ.Pentru aceaea am zis lor: 'În mijlocul fiilor<p 110>lui Israil nu vor moşteni sorţul"'. Şi grăiDomnul cătră Moisi, zicînd: "Şi leviţilorvei grăi şi vei zice cătră dînşii: 'De veţ lua de lafiii lui Israil cea preste zeace care v-am datvoao de la ei în sorţu, şi veţ lua voi de la dînsulluarea Domnului preste zeace den cel prestezeace al lui, Şi să vor socoti voao luărilevoastre ca grîul de la arie şi ca luarea de lateascu. Aşa veţ lua şi voi de la toate luărileDomnului, den toate preste zecile voastre cîteveţ lua de la fiii lui Israil, şi veţ da dentr-înseleluare Domnului, lui Aaron preotul. Dentoate dările voastre să luaţ luare Domnului,den toate începăturile ceale sfinţite de lael'. Şi veţ zice cătră dînşii: Cînd luaţ înce-pătura de la el, şi să va socoti leviţilor ca roadade la arie, cu luarea de la teascu. Şi veţmînca pre dînsa în tot locul voi, şi fiii voştri, şicasele voastre, căce plata aceasta voao iastepentru slujbele voastre ceale den cortul măr-turiei. Şi nu veţ lua pentru aceasta păcat,că de veţ lua începătura de la el; şi sfintele fii-lor lui Israil să nu le spurcaţ, pentru ca să numuriţ"'.<Cap XIX>Şi grăi Domnul cătră Moisi şi Aaron,zicînd: "Aceasta e osăbirea legii,cîte au poruncit Domnul, zicînd:'Grăiaşte fiilor lui Israil şi să ia cătrătine juncă roşie curată, carea nu areîn ea prihană şi preste carea nu s-au puspreste ea jug, Şi o vei da pre ea cătră Elea-zar preotul; şi o vor scoate pre ea afară dentabără, la loc curat, şi o vor junghea pre eaînaintea lui. Şi va lua Eliazar den sîngele ei,şi va stropi denaintea feaţii cortului mărturieiden sîngele ei de şapte vi. Şi o vor ardepre dînsa de tot înaintea lui; şi pialea ei şi căr-nurile şi sîngele ei cu baliga ei să vor arde-de-tot. Şi va lua preotul lemnu de chedru şiisop şi roşu, şi vor pune în mijlocul arderii-de-tot a juncii. Şi va spăla hainele lui preo-tul, şi va spăla trupul lui cu apă; şi dupăaceasta va întra înlăuntru la tabără, şi necuratva fi preotul pînă în sară. Şi cel ce o ardepre dînsa va spăla hainile lui, şi va scălda tru-pul lui cu apă; şi necurat va fi pînă în sară.Şi va strînge om curat cenuşa juncii şi o vapune afară den tabără, la loc curat; şi va fiadunării fiilor lui Israil întru pază, apă destropire, curăţenie iaste. Şi cel ce adunăcenuşa juncii va spăla hainele lui, şi necuratva fi pînă în sară. Şi va fi fiilor lui Israil şi celornemearnici ce sînt lîngă voi în mijlocul vostrude leage veacinică. Cela ce să atinge de celmort a tot sufletul omului necurat va fi înşapte zile. Acesta să va curăţi în ziua a treiaşi în ziua a şaptea şi curat va fi; iară de nu săva curăţi în ziua a treia şi în ziua a şaptea, nuva fi curat. Tot cela ce să atinge de cel mortden tot sufletul omului de va muri, şi nu să vacurăţi, cortul Domnului au pîngărit; să vazdrobi sufletul acela dentru Israil. Căce apastropirei nu s-au stropit preste el, necuratiaste, căci necurăţia lui într-însul iaste. Şi aceasta e leagea, om de va muri în casă: totcela ce întră înlăuntru în casă, şi cîte sînt încasă, necurate vor fi şapte zile. Şi toatăunealta deşchisă, cîte nu-s cu legături legatepreste dînsa, necurat iaste. Şi tot cela ce să va atinge la faţa copilului rănit, au mort, au osomenescu, au mormînt, şapte zile necurat vafi. Şi vor lua celui necurat den spuza cea arsă a curăţeniei şi vor turna preste ea apă vieîntr-un vas. Şi va lua isop şi va muia în apă om curat; şi va stropi preste casă şi prestehaine şi preste suflete, cîte vor fi acolo, şipreste cel atinsu de osul omenescu, au de celrănit, au de cel mort, au de mormînt. Şi va stropi cel curat preste cel necurat, în ziua atreia şi în ziua a şaptea, şi să va curăţi în ziua aşaptea. Şi va spăla hainele lui, şi va scăldatrupul lui cu apă; şi necurat va fi pînă însară. Şi om carele să va pîngări şi nu să va curăţi, va peri sufletul acela den mijlocul adu-nării, căci sfintele Domnului au pîngărit; cuapă de stropire nu se-au stropit pre dînsul,necurat iaste. Şi va fi voao de leage veaci-nică. Şi cel ce să stropeaşte apă de stropireva spăla hainele lui, şi cela ce să atinge de apastropirii necurat va fi pînă în sară. Şi de totce să va atinge de el, cel necurat, necurat va fi;şi sufletul ce să atinge necurat va fi pînă însară"'.<Cap XX>Şi veniră fiii lui Israil, toată adunarea,la pustiiul lui Sin, în luna dentîi. Şi rămase nărodul la Cadis. Şi muriacolo Mariam, şi să îngropăacolo. Şi nu era apă la adunare. Şi să adunară preste Moisi şi Aaron. Şi suduia nărodul pre Moisi, zicînd: "Macară săfim perit în perirea fraţilor noştri înainteaDomnului! Şi pentru căce aţ suit adunareaDomnului la pustia aceasta, ca să ne omorîţpre noi şi dobitoacile noastre? Şi pentrucăce aceasta, ne-aţ suit pre noi de la Eghipet,ca să venim la locul acest rău, loc carele nu săsamănă nici zmochini, nici vii, nici rodii, niciapă iaste de băut?". Şi veni Moisi şi Aaron dela faţa adunării la uşa cortului mărturiei şi căzu-ră preste faţă; şi să ivi slavă Domnului cătră<p 111> dînşii. Şi grăi Domnul cătră Moisi, zicînd: "Ia toiagul tău şi adună adunarea, tu şi Aaron, frate-tău, şi grăiţ cătră piatră, înaintea lor, şi va da apele ei. Şi veţ scoate lor apă den piatră, şi veţ adăpa adunarea şi dobitoacele lor". Şi luo Moisi toiagul den naintea Dom- nului, după cum au poruncit Domnul. Şi  adună Moisi şi Aaron adunarea denaintea pietrii şi zise cătră ei: "Ascultaţi-mă, cei neas- cultători! Au den piatra aceasta voiu scoate voao apă?" Şi rădicînd Moisi mîna lui, au lovit piatra cu toiagul de doao ori. Şi ieşi apă multă şi bău adunarea şi dobitoacele lor. Şi  zise Domnul cătră Moisi şi Aaron: "Căci nu aţ crezut, să Mă sfinţiţ înaintea fiilor lui Israil, pentru aceaea nu veţ băga voi adunarea aceasta în pămîntul care am dat lor". Aceasta e Apa Pricii, căci te-au suduit fiii lui Israil înaintea Domnului, şi Să sfinţi întru ei. Şi  trimise Moisi soli de la Cadis cătră împăratul Edom, zicînd: "Aceastea zice fratele tău Israil: Tu ştii toată osteneala ce-au aflat pre noi. Şi pogorîră părinţii noştri la Eghipet şi nemernicim la Eghipet zile multe. Şi ne-au chinuit pre noi eghipteanii şi pre părinţii noştri. Şi am strigat cătră Domnul, şi au auzit Domnul glasul nostru. Şi trimiţînd înge- rul, ne-au scos pre noi de la Eghipet, şi acum sîntem în Cadis, cetatea den partea hotarălor tale. Să treacem pren pămîntul tău; nu vom treace pren ţarine, nice pren vii, nice vom bea apă den fîntîna ta; pre cale împără- tească vom mearge, nu ne vom abate în direapta, nice în stînga, pînă vom treace hota- răle tale!" Şi zise cătră el Edom: "Nu vei treace pren mine; iară de nu, cu războiu voiu ieşi în timpinarea ta". Şi ziseră lui fiii lui Israil: "Pre lîngă munte vom treace; iară de vom bea den apa ta, eu şi dobitoacele meale, da-ţ-vom preţul ţie; ce lucrul nemică iaste, pre lîngă munte vom treace!" Şi el zise: "Nu vei treace pren mine!"Şi ieşi lui în timpi- nare Edom, cu gloată grea şi cu mînă tare. Şi nu vru Edom să dea lui Israil să treacă pren hotarăle lui. Şi să abătu Israil de la dînsul. Şi să rădicară de la Cades şi mearseră fiii lui Israil, toată adunarea, la Or muntele. Şi  zise Domnul cătră Moisi şi Aaron, în muntele Or, pre hotarăle pămîntului Edom, zicînd: "Să să adaogă Aaron cătră norodul lui; căci nu veţi întra în pămîntul carele am dat fiilor lui Israil în ţineare, pentru căce M-aţi întărîtat pre Mine la Apa Pricii. Ia pre Aaron, fratele tău, şi pre Eliazar, feciorul lui, şi-i suie pre ei la Or muntele, înaintea a toată adunarea. Şi dezbracă pre Aaron de-mbrăcămintea lui, şi îmbracă pre Elia- zar, feciorul lui; şi Aaron, adăogîndu-se, să moară acolo". Şi făcu Moisi după cum au  poruncit Domnul lui. Şi i-au suit pre dînşii în Or muntele, înaintea a toată adunarea. Şi  dezbrăcă pre Aaron de hainele lui, şi au îmbrăcat cu eale pre Eliazar, feciorul lui. Şi  muri Aaron acolo, pre vîrful muntelui. Şi  pogorî Moisi şi Eliazar den munte. Şi văzu toată adunarea cum au murit Aaron, şi au plînsu pre Aaron 30 de zile toată casa lui Israil. <Cap XXI> Şi auzi hananeul, împăratul Arad, cela  ce lăcuia spre pustiiu, cum au venit Israil calea Atharim, şi deade războiu cătră Israil, şi robi dentru ei robime. Şi să rugă Israil rugă Domnului şi zise: "De-m vei da pre norodul acesta supt mîna mea, voiu anathematisi pre el şi pre cetăţile lui". Şi auzi Domnul glasul lui Israil, şi deade pre hananeu supt mîna lui. Şi anathematisi pre dînsul şi cetăţile lui; şi numi numele locului aceluia Anathema. Şi  rădicîndu-se den muntele lui Or, calea spre Marea Roşie, au încunjurat pămîntul Edom. Şi au leşînat norodul pre cale Şi cleveţiia norodul cătră Dumnezău şi asupra lui Moisi, zicînd: "Pentru căce ne-ai scos pre noi de la Eghipet ca să ne omori pre noi în pustie? Căce nu iaste pîine, nice apă, şi sufletul nostru s-au supărat în pîinea ceastă deşartă". Şi tri- mise Domnul la norod şărpii cei ce omorîia şi muşca pre norod, şi muri norod mult den fiii lui Israil. Şi mergînd norodul cătră  Moisi, zicea: "Am greşit, căce am grăit de rău asupra Domnului şi asupra ta. Roagă-te dară cătră Domnul şi să ia de la noi pre şarpe". Şi  să rugă Moisi cătră Domnul, pentru norod, şi zise Domnul cătră Moisi: "Fă-ţi ţie şarpe, şi-l pune pre dînsul pre un semnu; şi va fi de va muşca şarpele pre om, tot cel muşcat, văzînd pre dînsul, va trăi". Şi făcu Moisi şarpe de aramă, şi-l puse pre dînsul pre un semnu; şi fu cînd muşca şarpele pre om, şi căuta pre şarpele cel de aramă şi trăia. Şi să rîdicară  fiii lui Israil şi să tăbărîră la Ovoth. Şi rîdi- cîndu-se de la Ovoth, s-au tăbărît la Ahelghe, cea decindea în pustie, carea iaste despre faţa Moav, despre răsărita soarelui. Şi de acolo  s-au sculat şi să tăbărîră la valea Zared. Şi  de acolo rîdecîndu-se, s-au tăbărît decindea de Arnon, în pustie ceaea ce iaste afară den hotarăle amoreilor; pentru că iaste Arnon hotarăle Moav între mijlocul lui Moav şi între mijlocul amoreului. Pentru aceaea să zice  în carte: "Războiu al Domnului pre Zoov au pîrjolit şi pîrîile Arnon. Şi pîrîile le-au pus lă- caşul lui Ir, şi să alătură cu hotarăle Moav".<p 112> Şi de acolo la Fîntîna; aceasta iaste fîntîna carea au zis Domnul cătră Moisi: "Adună noro- dul şi le voiu da lor apă să bea". Atuncea au cîntat Israil cîntarea aceasta, la fîntînă: "Faceţ începătură Lui! Fîntînă, au săpatu-o pre dînsa boiarii, cioplit-au pre ea împăraţii limbilor, întru împărăţia lor, stăpînind pre dînşii!" Şi de la fîntînă, la Manthanail; şi de la Mantha- nail, la Naadiil; şi de la Naadiil, la Vamoth;Şi de la Vamoth, la Napi, carele iaste în cîmpul lui Moav, den vîrful celui cioplit, ce caută spre faţa pustiiului. Şi au trimis Moisi soli cătră Sion, împăratul amoreilor, cu cuvinte de pace, zicînd: "Vom treace pren pămîntul tău; pre cale vom mearge, nu ne vom abate nice la ţarină, nice la vie, nice vom bea apă den fîntîna ta; pre cale împărătească vom mearge, pînă vom treace hotarăle tale". Şi  n-au dat Sion lui Izrail ca să treacă pren hota- răle lui. Şi adună Sion pre norodul lui tot, şi ieşi să stea împotriva lui Izrail la pustiiu. Şi  veni la Iasa, şi să tocmi împotriva lui Izrail. Şi lovi pre dînsul Izrail cu ucidere de sabie, şi-i stăpîni pămîntul lui, de la Arnon pînă la Iiavoc, pînă la feciorii Aman; că în Iazir hota- rul fiilor lui Aman iaste. Şi luo Izrail toate cetăţile aceastea, şi lăcui Izrail în toate cetăţile amoreilor, în Esevon şi în toate ceale ce se apropie la eale. Pentru că iaste Esevon cetatea lui Sion, împăratul amoreilor. Şi  acesta au bătut pre împăratul Moav, mai nainte, şi au luat tot pămîntul lui, de la Aroir pînă la Arnon. Pentru aceea vor grăi pil- duitorii: "Veniţ la Esevon, pentru să să zidească şi să să tocmească cetatea Sion! Căci foc au ieşit de la Esevon şi pară den cetatea Sion; şi mîncă pînă la Moav, şi mîncă stîlpii Arnon. Vai ţie, Moav! Perit-au nărodul Hamos, să deaderă fiii lor să să mîntuiască, şi featele lor robite la împăratul amoreilor, Sion. Şi semînţa lor piare, Esevon pînă la Devon, şi muierile lor încă arseră cu foc preste Moav". Şi lăcui Izrail în toate cetă- ţile amoreilor. Şi au trimis Moisi ca să socotească pre Iazir. Şi au luatu-o pre ea şi satele ei, şi au scos pre amoreu, pre carele era acolo. Şi întorcîndu-se, s-au suit pre calea cea de la Vasan. Şi ieşi Og, împăratul Vasan, în timpinarea lor, şi tot nărodul lui, la războiu, la Edrain. Şi zise Domnul cătră Moisi: "Să nu te temi de el, căci în mînile tale l-am dat pre dînsul, şi tot nărodul lui, şi tot pămîntul lui; şi vei face lui după cum ai făcut lui Sion, împăratul amoreilor, care lăcuia la Esevon". Şi lovi pre el, şi pre feciorii lui, şi tot nărodul lui, pînă n-au lăsat dentr-însul prinsu viu, şi au moştenit pămîntul lor. <Cap XXII> Şi rîdicîndu-se fiii lui Izrail, să tăbărîră  cătră apusul Moav, lîngă Iordan, cătră Ierihon. Şi văzînd Valac,  feciorul lui Sipfor, toate cîte au făcut Izrail amoreului, Şi să temu Moav  de nărod foarte, căci mulţi era; şi să îngreuia Moav de cătră faţa fiilor lui Israil. Şi zise  Moav bătrînimei lui Madiam: "Acuma va aleage adunarea aceasta pre toţi cei împreju- reanii noştri, ca cînd ar aleage viţelul ceale verzi den cîmpu". Şi Valac, feciorul lui Sep- for, împăratul Moav era pe vreamea aceaea. Şi trimise soli cătră Valaam, feciorul lui Veor  Fathura, carele iaste la rîul pămîntului fiilor nărodului său, să-l cheame pre el, zicînd: "Iată, norod au ieşit de la Eghipet şi, iată, au acoperit de tot faţa pămîntului; şi acesta şade ţiindu-se de mine. Şi acuma vino, bleas- tămă mie pre nărodul acesta, căci mai tare decît mine iaste; de voiu putea să ucig dentru ei, şi-i voiu scoate pre ei den pămînt, căci ştiu: pre carii vei blagoslovi, blagosloviţ sînt, şi pre carii vei blestema tu, blestemaţi sînt". Şi să  duse bătrînimea lui Moav şi bătrînimea lui Madiam, şi vrăjile întru mînile lor, şi veniră cătră Valaam şi ziseră lui cuvintele lui Valac. Şi zise cătră ei: "Găzduiţi aici de  noapte, şi voiu răspunde voao lucruri care va grăi Domnul cătră mine". Şi rămaseră boiarii lui Moav lîngă Valaam, şi veni Dumne- zău la Valaam şi zise lui: "Ce sînt aceşti oameni la tine?" Şi zise Valaam cătră  Dumnezău: "Valac, feciorul lui Sepfor, împă- ratul Moav, au trimis pre ei cătră mine, zicînd: 'Iată, norod au ieşit de la Eghipet şi  au acoperit faţa pămîntului; şi acesta şade ţiindu-se de mine. Şi acum, vino de-l bleas- temă mie pre dînsul, de voiu putea să omor pre el, şi-l voiu scoate pre dînsul de pre pămînt"'. Şi zise Domnul cătră Valaam: "Nu  vei mearge cu dînşii, nice vei blestema pre norod, pentru că iaste blagoslovit". Şi scu- lîndu-se Valaam dimineaţa, au zis cătră boia- rii lui Valac: "Alergaţi cătră domnul vostru, nu mă lăsă Dumnezău să mergu cu voi". Şi  sculîndu-se boiarii Moav, au venit cătră Valac şi ziseră lui: "Nu va Valaam să meargă cu noi". Şi adaose încă Valac a trimite boiari mai mulţi şi mai cinstiţi decît aceştea. Şi veniră la Valaam şi-i ziseră lui: "Aceastea zice Valac al lui Sepfor: 'Rogu-te, nu te lenevi a veni cătră mine! Pentru că cu cinste te voiu cinsti, şi toa- te cîte-m vei zice mie voiu face ţie; şi vino de bleastămă mie pre norodul acesta"'. Şi răs- punse Valaam şi zise boiarilor lui Valac: "De-m va da mie Valac plină casa lui de argint şi de aur, nu voiu putea să calcu cuvîntul Domnului<p 113>  Dumnezău, ca să-l fac pre el mic au mare,întru cugetul mieu. Şi acum rămîneţi aicea în noaptea aceasta şi voi, şi voiu cunoaşte ceva adaoge Domnul a grăi cătră mine". Şi  veni Dumnezău cătră Valaam noaptea şi-i zise lui: "De-au venit ca să te cheame oamenii aceştea, sculîndu-te urmează lor; ce cuvîntul carele voiu grăi cătră tine, acela vei f ace!". Şi sculîndu-se Valaam dimineaţa, au înşălat măgăriţ lui şi mearse cu boiarii Moav. Şi  Să mînie cu mînie Dumnezău, căce mergea el cătră Dînsul. Şi să sculă îngerul lui Dumne- zău ca să-l mustre pre el în drum; şi el încăle- casa pre măgăriţa lui, şi doao slugi ale lui  cu dînsul. Şi văzînd măgăriţa pre îngerul lui Dumnezău stînd împotriva pre cale şi cu sabia zmultă în mîna lui, şi să abătu măgăriţa den cale şi mergea la cîmpu. Şi bătea măgăriţa cu toiagul lui, ca să o îndirepteaze pre ea în cale. Şi stătu îngerul Domnului întru razoarele vii- lor, gard dencoace şi gard dencolea. Şi  văzînd măgăriţa pre îngerul lui Dumnezău, strînse pre ea cătră păreate, şi strînse piciorul lui Valaam cătră păreate; şi adaose încă a o bate pre dînsa. Şi adaose îngerul lui Dum- nezău şi, mărgînd, stătu în loc strîmtu, la care nu era a să abate în dereapta au în stînga. Şi  văzînd măgăriţa pre îngerul lui Dumnezău, au şezut supt Valaam. Şi să mînie Valaam şi bătea pre măgăriţa cu toiagul. Şi deşchise Dumnezău gura măgăriţii şi zise cătră Valaam: "Ce ţ-am făcut de m-ai bătut de treiori cu aceasta?" Şi zise Valaam măgăriţii: "Căce mai batjocorit; şi, de aş fi avut cuţit înmîna mea, te-aş fi junghiat". Şi zise măgă- riţa cătră Valaam: "Nu-s eu măgăriţa ta, pre care ai încălecat den tinereaţile tale pînă în ziua de astăzi? Au doară cu nesocotinţe neso- cotind am făcut ţie aceasta?" Şi el zise: "Ba!" Şi descoperi Dumnezău ochii lui Valaam, şi vazu pre îngerul Domnului stînd împotrivă pre cale, şi sabie zmultă în mîna lui. Şi plecîndu-se, s-au închinat feaţii lui. Şi-i zise lui îngerul lui Dumnezău: "Pentru căce ţ-ai lovit pre măgăriţa ta acum a treia oară? Şi iată, eu ieşiiu la mustrarea ta, pentru că nu iaste calea ta direaptă înaintea mea. Şi văzîn- du-mă măgariţa, s-au abătut de la mine a treiaoară, cu aceasta; Şi să nu să fie abătut de la mine, acum pre tine te-aş fi omorît, şi pre ea aş fi ferit". Şi zise Valaam îngeru- lui Domnului: "Greşit-am, pentru căce n-amştiut că tu mi-ai stătut împotrivă, întru întim- pinarea mea, pre cale; şi acum, de nu-ţi place ţie, mă voiu întoarce''. Şi zise îngerul lui Dumnezău cătră Valaam: "Pasă împreună cu oamenii aceştea, fără numai cuvîntul carele voiu zice cătră tine, acesta să-l păzeşti să-l grăiesti!" Şi mearse Valaam împreună cu boiarii lui Valac. Şi auzind Valac cum  vine Valaam, ieşi în timpinarea lui la cetatea Moav, care iaste la hotarăle Arnon, carea iaste despre partea hotarălor. Şi zise Valac  cătră Valaam: "Nu am trimis cătră tine a te chema? Căci nu veniiai cătră mine? Adevărat, nu voiu putea să te cinstescu?" Şi zise  Valaam cătră Valac: "Iată, viniiu cătră tine; acum putearnic voiu fi a grăi cevaş? Cuvîntul carele îm va pune Dumnezău în gura mea, acela voiu grăi". Şi mearse Valaam cu  Valac şi veniră la cetăţile curţilor. Şi  junghe Valac oi şi viţei şi trimise lui Valaam şi boiarilor ce era cu el. Şi fu dimineaţa şi,  luînd Valac pre Valaam, l-au suit pre el la stîl- pul lui Vaal şi-i arăta lui de acolo o parte oarece de nărod. <Cap XXIII> şi zise Valaam lui Valac: "Fă-m mie aicea 7 jîrtăvnice şi-m găteaşte aicea 7 viţei şi 7 berbeci". Şi facu Valac dupre cum au zis lui Valaam; şi aduse viţel şi berbeace pre jîrtavaic. Şi  zise Valaam cătră Valac: "Stai aproape de jirtva ta, şi voiu mearge, cîndai mi Se va arăta Dumnezău în timpinare; şi cuvîntul care îm va arăta mie, ţi-l voiu spune ţie". Şi stătu Valac lînga jîrtva lui, şi Valaam mearse ca să întreabe pre Dumnezău; şi mearse dirept şi Să arata Dumnezău lui Valaam. Şi zise  cătră El Valaam: "Ceale 7 cuptoare le-am gătit, şi am suit viţel şi berbeace pre cupto- riu". Şi puse Dumnezău cuvînt în gura lui  Valaam şi zise: "Întorcîndu-te cătră Valac, aşa vei grăi!" Şi să întoarse cătră el; iară el sta  departe de arderile lui de tot, şi toţi boiarii lui Moav împreună cu el. Şi să făcu Duhul lui Dumnezău preste el. Şi luînd pilda lui, zise: "Den Mijlocul-rîurilor m-au chemat pre mine Valac, împăratul Moav, den munţi de spre răsărit, zicînd: 'Vino, bleastamă-m mie pre Iacov, şi vino, osîndeaste-m pre Izrail!' Ce voiu osîndi pre cela ce nu osindeaste Dom- nul? Au ce voiu blestema pre carele nu-l bleastămă Dumnezău? Căci den vîrful munţilor vedea-l-voiu pre el şi de la dealuri cunoaşte-voiu pre dînsul: Iată, norodul sîngur va lăcui, şi în limbi nu se va socoti. Cine au  socotit semenţia lui Iacov? Şi cine va număra năroadele lui Izrail? Să moară sufletul mieu în sufletele direpţilor şi să să facă sămînţa mea ca sămînţa lor". Şi zise Valac cătră Valaam:  "Ce mi-ai făcut mie? La blestemul vrăjmaşilor mici te-am chemat pre tine şi, iată, ai blagos- lovit blagoslovenie!". Şi zise Valaam cătră  Valac: "Au nu cîte va pune Dumnezău în ros- tul mieu, aceasta voiu păzi a grăi?". Şi zise  cătră el Valac: "Mai vino încă cu mine într-alt loc, de unde nu vei vedea pre dînsul de<p 114> acolo, fără de numai o parte dentr-însul vei vedea, iară pre toţi nu-i vei vedea. Şi bleastă- mă-m mie pre dînsul de acolo". Şi luo pre dînsul într-un piscu de ţarină, pre vîrful celui cioplit; şi zidi acolo 7 jîrtăvnice, şi sui viţel şi berbeace preste jîrtăvnic. Şi zise Valaam cătră Valac: "Stăi acolo lîngă jîrtva ta, iară eu voiu mearge să întreb pre Dumnezeu". Şi  Să întimpină Dumnezău cu Valaam; şi-i puse cuvînt în gura lui şi zise: "Întoarce-te cătră Valac şi aceastea vei grăi". Şi să întoarse cătră dînsul, iară el sta aproape de arderea- de-tot a lui, şi toţi boiarii lui Moav cu dînsul. Şi-i zise lui Valac: "Ce-au grăit Domnul?" Şi luînd pilda lui, zise: "Scoală-te, Valac, şi ascultă! Ascultă mărturie, feciorul lui Sepfor! Nu iaste ca omul Dumnezău, să Să clătească, nice ca fiiul omului, să Să înfricoşaze. El au zis, nu va face? Grăi-va, şi nu va rămînea? Iată că a blagoslovi m-am luat, blagoslovi- voiu şi nu voiu întoarce. Nu va fi osteneală în Iacov, nice se va ivi osteneală în Izrail. Domnul Dumnezăul lui  cu dînsul; ceale mă- rite ale boieriilor  întru dînsul. Dumnezăul cela ce au scos pre dînsul de la Eghipet, ca slava celui-cu-un-cornu al lui. Pentru că nu iaste descîntec în Iacov, nice vraje întru Izrail. După vreame se va grăi lui Iacov şi lui Izrail: 'Ce va săvîrşi Domnul! Iată, nărodul ca un puiu de leu să va scula, şi ca un leu să va semeţi; nu va dormi pînă va mînca vînat şi sîngele răniţilor va bea!"' Şi zise Valac cătră Valaam: "Nice cu blesteame vei bles- tăma mie pre el, nice blagoslovind să nu-l bla- gosloveşti pre el!" Şi răspunzînd Valaam, zise lui Valac: "N-am grăit ţie, zicînd: 'Cuvîn- tul carele îm va zice Dumnezău, acela voiu face'?" Şi zise Valac cătră Valaam: "Vino să te iau la alt loc, de va plăcea lui Dumnezău, şi-l bleastemă mie pre dînsul, de acolo". Şi  au luat Valac pre Valaam pre vîrful lui Fogor, cel ce să întinde la pustiiu. Şi zise Valaam cătră Valac: "Zideaşte-m mie aicea şapte cup- toare şi găteaşte mie şapte viţei şi şapte berbeci!" Şi făcu Valac după cum au zis lui Valaam, şi sui viţel şi berbeace preste cuptoriu. <Cap XXIV> Şi văzănd Valaam că bine iaste înaintea Domnului a blagoslovi pre Israil, n-au mersu după obiceaiul lui în timpinarea vrăjilor; şi-ş întoarse faţa lui la pus- tiiu. Şi rădicînd Valaam ochii lui, văzu pre Israil tabarît după neamuri. Şi să făcu preste el Duhul lui Dumnezău. Şi luînd pilda lui, zise: "Zice Valaam, feciorul lui Veor, zice omul cel adevarat, Zice cela ce aude cuvinte tari, văzînd care vedearea lui Dumnezău au văzut, în somnu, descoperiţi ochii lui. Foarte bune li-s casele, Iacove, corturile tale,  Israil! Ca nişte desişuri umbrind, şi ca nişte  grădini lîngă rîuri, şi ca nişte corturi care le-au întinsu Domnul, şi ca nişte chedri lîngă ape. Ieşi-va om den seminţia lui, şi va stă- pîni a limbi multe, şi să va înălta a lui Gog împăraţia lui, şi să va creaşte împărăţia lui. Dumnezău l-au povăţuit pre el de la Eghipet,  ca slava celui-cu-un-cornu a lui, va mînca lim- bile vrăjmaşilor lui, şi grăsimile lor le va suge ca măduha, şi cu săgeţile lui va săgeta de tot pre vrăjmaşi. Culcîndu-se, s-au odihnit ca  un leu şi ca un puiu de leu; cine-l va scula pre el? Ceia ce te blagoslovescu pre tine s-au bla- goslovit, şi ceia ce te-au blestemat s-au bles- temat!". Şi să mînie Valac pre Valaam, şi  lovi cu mînile lui, şi zise Valac cătră Valaam: "A blestema pre vrăjmaşul mieu te-am che- mat, şi, iată, blagoslovind l-ai blagoslovit al treilea rînd. Acum dară, fugi la locul tău!  Am zis să te cinstescu pre tine, şi acum te-au lipsit Domnul de slavă". Şi zise Valaam  cătră Valac: "Au nu şi solilor tăi carii ai trimis la mine am grăit, zicînd: 'De-m va da Valac  plină casa lui de argint şi de aur, nu voiu putea să calcu cuvîntul Domnului, să-l fac pre el bun au rău de la mine; cîte-m va zice mie Dumne- zău, aceastea voiu zice'? Şi acum, iată,  alergu la locul mieu, vino să te sfătuiescu ce va face norodul acesta norodului tău, la sfîrşitul zilelor". Şi luînd pilda lui, zise: "Zice  Valaam, feciorul lui Veor, zice omul cel adevă- rat văzînd, auzind cuvintele lui Dumnezău, Ştiind ştiinţa Celui Nalt, şi vedearea lui Dum- nezău văzînd, în somnu, descoperiţi ochii lui: Arăta-voiu lui, şi nu acum. Fericescu, şi nu  să apropie; răsări-va stea den Iacov şi să va scula om den Israil şi va zdrobi pre căpete- niile lui Moav şi va prăda pre toţi feciorii lui Sith. Şi va fi Edom moştenire, şi va fi moş- tenirea Isaf, vrăjmaşul lui, şi Israil au făcut cu vîrtute. Şi să va scula den Iacov şi va  piarde pre cel ce să mîntuiaşte den cetate". Şi văzînd pre Amalic şi luînd pilda lui, zise: "Începătura limbilor  Amalic, şi seminţia lor va peri". Şi văzînd pre Chineu şi luînd  pilda lui, zise: "Tare e lăcaşul tău; şi de vei pune în piatră cuiubul tău, Şi de se va face  lui Veor cuiubu de hicleşug, asirianii te vor robi pre tine". Şi văzind pre Og şi luînd pilda  lui, zise: "O! O! Cine va trăi cînd va pune aceastea Dumnezău? Şi va ieşi den mîna  chiteilor şi vor munci pre Asur, şi vor chinui pre evreai, şi ei toţi odată vor peri". Şi sculîndu-se Valaam, s-au dus  întorcîndu-se la locul lui. Şi Valac s-au <p 115> dus cătră dînsul. <Cap XXV> Şi poposi Israil în Satim şi să spurcă norodul a curvi la featele Moav. Şi-i chemară pre ei la jîrtvele idolilor lor şi au mîncat norodul den jîrtvele lor şi s-au închinat chipurilor lor. Şi să închină Israil lui Velfegor, şi Să mînie cu mînie Domnul pre Israil. Şi zise Domnul cătră Moisi: "Ia pre căpeteniile norodului şi-i arată pre ei Domnului, dempreajma soarelui, şi să va întoarce urgia mîniei Domnului de la Israil". Şi zise Moisi neamurilor lui Israil: "Ucideţi fieştecarele pre ruda lui, pre cel ce-au săvîrşit lui Velfegor". Şi iată, om den fiii lui Israil venind, au apropiat pre fratele lui cătră madiancă, înaintea lui Moisi şi înaintea a toată adunarea fiilor lui Israil; şi ei plîngea lîngă uşîle cortului mărturiei. Şi văzînd Finees, feciorul lui Eliazar, fiiul lui Aaron preotul, să sculă den mijlocul adunării şi, luînd fustele în mînă, Întră dendărătul omului israilteanului la cuptoriu şi junghe pre amîndoi: şi pre omul israiltean, şi pre muiare pren zgăul ei. Şi să potoli rana dentru fiii lui Israil. Şi fură cei morţi întru rană 20 şi 4 de mii. Şi grăi Domnul cătră Moisi, zicînd: "Finees, feciorul lui Eleazar, fiiul lui Aaron preotul, au potolit mînia Mea de la fiii lui Israil, cînd Îm rîvniia rîvnire întru ei; şi nu am topit pre fiii lui Israil cu rîvnirea Mea. Aşa am zis: 'Iată, Eu am dat lui făgăduinţa Mea a păcii'. Şi va fi lui, şi semenţiei lui după dîn- sul, făgăduinţa preoţiei veacinică, pentru căce au rîvnit Dumnăzăului lui şi s-au rugat pentru fiii lui Israil". Şi numele omului celui lovit, israilteanului, carele s-au lovit cu madi- neanca, Zamvri, feciorul lui Salo, boiariu casii moşiii lui Semeon. Şi numele muierii, madianeancăi cei lovite, Hazvi, fata lui Sur, boiariu limbii lui Somoth, casei moşiei iaste a lui Madiam. Şi grăi Domnul cătră Moisi, zicînd: "Grăiaşte fiilor lui Israil, zicînd: 'Învrăjbiţi-vă cu madianiteanii şi omorîţi pre dînşii, căce vrăjmăşăscu ei voao cu ficleşug, cîte ficlenescu voao pren Fogor, şi pentru Hazvi, fata boiariului Madiam, sora lor cea rănită în ziua ranii pentru Fogor"'. <Cap XXVI> Şi fu după rană, şi grăi Domnul cătră Moisi şi Eliazar preotul, zicînd: "Ia căpetenia a toată adunarea fiilor lui Israil, den 20 de ani şi în sus, după casele moşiilor lor, tot cela ce iase să să tocmească la războiu în Israil!" Şi grăi Moisi şi Eliazar preotul cu dînşii în Aravoth Moav, la Iordan, de spre Iereho, zicînd: "Den 20 de ani şi în sus, în ce chip au poruncit Domnul lui Moisi". Şi fiii lui Israil ce-au ieşit de la Eghipet: Ruvin, den- tîiu născut al lui Israil; şi fiii lui Ruvin: Enoh si norodul lui Enoh: lu Falu, norodul lui Falu. Lui Asron, norodul lui Asron; lu Harmi, noro- dul lui Harmi. Aceastea-s noroadele lui Ruvin; şi să făcu socoteala lor: 43000 şi 700 şi 30. Şi feciorii lui Falu: Eliav. Şi feciorii lui Eliav: Namuil şi Dathan şi Avi- ron. Acestea-s cei aleşi ai adunarii, aceştea-s ceia ce au stătut împotrivă lui Moisi şi lui Aaron la adunarea lui Core, întru împotrivire împotriva Domnului. Şi deschizînd pămîn- tul gura lui, înghiţi pre ei şi Core, întru moar- tea adunării lui, cînd mîncă focul pre cei 200 şi cincizeci. Şi să făcură întru semnu. Iară  feciorii lui Core n-au murit. Şi fiii lui  Simeon, norodul feciorilor lui Simeon: lui Namuil, norodul lui Namuili; lu Iamin, norodul lui Iamini; lu Iahin, norodul lui Iahini; Lui  Zara, norodul lui Zarai; lui Saul, norodul lui Osauli. Aceastea-s noroadele lui Simeon,  den socoteala lor, 22000 şi doao sute. Fiii  lui Gad, după noroadele lor: lui Safon, norodul lui Safoni; lui Anghi, norodul lui Anghi; lui Suni, norodul lui Suni; Lui Azeni, norodul  lui Azeni; lui Adi, norodul lui Adi; Lui  Aroadi, norodul lui Aroadi; lui Ariil, norodul lui Ariil. Aceastea-s noroadele lui Gad, dentru socoteala lor, 40 şi 4 de mii şi 500. Şi feciorii Iudii: Ir şi Anan şi Silon şi Fares şi Zara; şi muriră Ir şi Anan în pămîntul lui Hanan. Şi să făcură feciorii Iudii, după  norodurile lor: lui Selom, norodul lui Siloni; lui Fares, norodul lui Fares; lu Zara, norodul lui Zari. Şi să făcură feciorii lui Fares: lui  Asron, norodul lui Asroni; lui Iamuil, norodul lui Iamuili. Aceastea-s noroadele Iudii,  după socoteala lor, 76000 şi 500. Şi feciorii  lui Isahar, după noroadele lor: lui Thola, norodul lui Tholai; lui Fua, norodul lui Fuai; Lui Iasuv, norodul lui Iasuvi; lui  Amvram, norodul lui Amvrami. Aceastea-s norodurile lui Isahar, dentru socoteala lor, 64000 şi 400. Fiii lui Zavulon, după noro- durile lor: lui Sared, norodul lui Saredi; lui Alon, norodul lui Aloni; lui Alil, norodul lui Alili. Aceastea-s noroadele lui Zavolon,  dentru socoteala lor, 60000 şi 500. Fiii lui  Iosif, după norodurile lor: Manasi şi Efraim. Feciorii lui Manasi: lui Mahir,  norodul lui Mahiri; şi Mahir au născut pre Galaad; lui Galaad, norodul lui Galaadi. Şi  acestea-s fiii lui Galaada: Ahiezer, norodul lui Ahiezeri; lui Helec, norodul lui Helechi; Lui Ezdreil, norodul lui Ezdrili; lui Sihem,<p 116>  norodul lui Sehemi; Lui Semaer, norodul lui Semaeri; şi lui Ofer, norodul lui Oferi; Şi lui Salpaad, feciorul lui Ofer, nu i s-au făcut lui feciori, fără numai feate; şi aceastea-s numele featelor lui Salpaad: Maala şi Nua şi Egla şi Melha şi Thersa. Aceastea-s noro- durile lui Manasi, den socoteala lor, cincizeci şi doao de mii şi şapte sute. Şi aceştea-s feciorii lui Efraim: lui Suthala, norodul lui Suthalai; lui Tanah, norodul lui Tanahi. Aceştea-s feciorii lui Suthala: lui Eden, noro- dul lui Edini; aceaste-s noroadele lui Efraim, dentru socoteala lor, 32000 şi 500. Aceas- tea-s noroadele fiilor lui Iosif, după norodu- rile lor. Fiii lui Veniamin, după norodurile lor: lui Valeh, norodul lui Valei; lui Asivir, norodul lui Asiviri; lui Ahiran, norodul lui Ahirani; Lui Sofan, norodul lui Sofani. Şi să făcură feciorii lui Valeh: Ader şi Noiman; lui Ader, norodul lui Aderi; şi lui Noeman, norodul lui Noemani. Aceştea-s fiii lui Veniamin, după noroadele lor, dentru soco- teala lor, 45000 şi 600. Şi feciorii lui Dan, după noroadele lor: lui Sameh, norodul lui Samei; aceastea-s noroadele lui Dan, după norodurile lor. Toate noroadele lui Samei, după socoteala lor, 64000 şi 400. Fiii lui Asir, după noroadele lor: lui Iamin, norodul lui Iamini; lui Esui, norodul lui Esui; lui Varia, norodul lui Varii; Lui Hover, norodul lui Hoveri; lui Melhiil, norodul lui Melhiili. Şi  numele featii lui Asir, Sara. Aceastea-s norodurile lui Asir, dentru socoteala lor, 43000 şi 400. Fiii lui Neftalim, după noro- durile lor: lui Asiil, norodul lui Asiili; lui Goini, norodul lui Goini; Lui Esri, norodul lui Esci; lui Selim, norodul lui Selimi. Aceastea-s norodurile lui Neftalim, dentru socoteala lor, 45000 şi 400. Aceasta e soco- teala fiilor lui Israil: 600000 şi 1000 şi 730. Şi grăi Domnul cătră Moisi, zicînd: "Acestora să va împărţi pămîntul, să-l moşte- nească, după numărul numelor. Celor mai mulţi le vei mulţi moştenirea, şi celor mai puţini le vei împuţina moştenirea lor; fieş- tecăruia, după cum s-au socotit, li să va da moştenirea lor. Pren sorţi să va împărţi pămîntul cu numele, după feliurile moşiilor lor vor moşteni. Den sorţi vei împărţi moş- tenirea lor, în mijloc a mulţi şi a puţini". Şi  feciorii lui Levi, după norodurile lor: lui Ghet- son, norodul lui Ghetsoni; lui Caath, norodul lui Caathi; lui Merari, norodul lui Merari. Aceastea-s noroadele fiilor lui Levi: noro- dul lui Loveni şi norodul lui Hevroni şi norodul lui Musi şi nărodul lui Coreh. Şi  Caath au născut pe Ammram; şi numele fămeii lui Ammram, Iohaveth, fata lui Levi, care au născut pre aceştea lui Levi în Eghipet; Şi au născut lui Amram pre Aron şi pre Moisi şi pre Mariam, sora lor. Şi să  născură lui Aaron: Nadav şi Aviud, şi Eliazar şi Ithamar. Şi muri Nadav şi Aviud cînd aducea ei foc striin înaintea Domnului la pus- tiiul Sinaii. Şi să făcură dentru socoteala  lor, 20 şi trei de mii, Toată partea bărbă- tească de o lună şi în sus, căci nu s-au socotit împreună întru fiii lui Israil, Căci nu li să dă  lor sorţi în mijlocul fiilor lui Israil. Şi  aceasta e socoteala lui Moisi şi lui Eliazar preotul, carei au socotit pre fiii lui Izrail, întru Aravoth Moav, la Iordan, de spre Ieriho. Şi  într-aceştea nu era om dentru cei socotiţ de Moisi şi de Aaron, carii au socotit pre fiii lui Israil în pustiiol Sinaii. Căci zise Domnul  lor: "Cu moarte vor muri în pustiiu", şi n-au rămas dentr-înşii nici unul, afară den Halev, feciorul lui Iefoni, şi Isus, feciorul lui Navi. <Cap XXVII> Şi mergînd featele lui Salpaad, feciorul  lui Ofer, feciorul lui Galaad, feciorul lui Mahir, al norodului lui Manasi, den fiii lui Iosif  şi aceastea-s numele lor: Maala şI Nua şi Egla şi Melha şi Thersa  Şi stînd înaintea lui Moisi, şi înaintea lui Eleazar preotului, şi înaintea boiarilor, şi înaintea a toată adunarea, la uşa cortului mărturiei, ziseră: "Părintele nostru au murit în pustie; şi el nu era în mijlo- cul adunării cei ce au stătut împotrivă înaintea Domnului întru adunarea lui Core, căci pentru greşala lui au murit; şi feciori nu i s-au făcut lui. Nu să stingă dară numele părinte- lui nostru den mijlocul norodului său, căci nu iaste lui fecior! Daţi-ne noao ţineare în mijlo- cul fraţilor părintelui nostru!". Şi aduse Moisi judecata lor înaintea Domnului. Şi  grăi Domnul cătră Moisi, zicînd: "Dirept au grăit featele lui Salpaad. Dare să le dai lor ţineare de moştenire în mijlocul fraţilor părintelui lor, şi vei pune sorţul părintelui lor la dînsele. Şi fiilor lui Israil vei grăi, zicînd:  'Om de va muri şi fii nu va fi lui, veţ pune sor- ţul lui featii lui. Iară de nu va fi fată la dîn- sul, veţ da moştenirea fratelui lui. Iară de  nu vor fi lui fraţ, veţ da moştenirea fratelui tătîne-său. Iară de nu vor fi fraţi tatălui lui,  veţ da moştenirea rudeniei celui de aproape lui de feliul lui, să moştenească ceale ce sînt ale lui. Şi va fi aceasta fiilor lui Israil direptate de judecată", după cum au poruncit Domnul lui Moisi. Şi zise Domnul cătră Moisi: "Suie- te la muntele cel dicindea de muntele Nava-<p 117>an şi vezi pămîntul lui Hanaan, care Eu îl daufiilor lui Israil întru ţineare. Şi -l vei vedea pre dinsul şi te vei adaoge cătră nărodul tău şi tu, după cum s-au adaos Aaron, fratele tău, în muntele lui Or; Pentru căci aţ călcat cuvîn- tul Mieu în pustiiul lui Sin, cînd să împotriviia adunarea ca să Mă sfinţască, nu M-aţ sfinţit la apă înaintea lor  şi aceasta iaste Apa Pricii, la Cades, întru pustiiul Sin". Şi zise Moisi cătră Domnul: "Socotească Domnul, Dum- nezeul duhurilor şi a tot trupul, om preste adunarea aceasta, Carele va ieşi înaintea feaţii lor şi carele va întra şi cine-i va scoate pre ei şi cine-i va băga; şi nu va fi adunarea Domnului ca nişte oi cărora nu iaste păsto- riu". Şi grăi Domnul cătră Moisi, zicînd: "Ia cătră tine pre Isus, feciorul lui Navi, om carele are duh într-însul, şi vei pune mîinile tale preste dinsul, Şi îl vei pune pre dinsul înaintea lui Eliazar preotul, şi vei porunci lui înaintea a toată adunarea; şi porunceaşte pentru el înaintea lor, Şi vei da mărirea ta preste el, pentru ca să-l asculte pre el fiii lui Israil. Şi înaintea lui Eliazar preotul va sta, şi-l vor întreba pre el judecata arătărilor înaintea Domnului: pren rostul lui va ieşi şi pren rostul lui va întra el, şi fiii lui Izrail, cu toţii odată, şi toată adunarea". Şi făcu Moisi dupe cum au poruncit lui Domnul Dum- nezău. Şi luîndu pre Iisus, au pus pre el înain- tea lui Eliazar preotului şi înaintea a toată adunarea. Şi puse mîinile lui preste el şi-l aşeză pre dînsul, după cum au poruncit Dom- nul lui Moisi. <Cap XXVIII> Şi grăi Domnul cătră Moisi, zicînd: "Porunceaşte fiilor lui Izrail şi vei zice cătră ei, zicînd: 'Darurile Meale, dări Mie, aduceri Mie, miros de bună mirosire, să cruţaţ să le aduceţ Mie întru praznicele Meale'. Şi vei zice cătră ei: 'Aceastea aduceri carele să aduceţ Domnului: miei cîte de un an, curaţi, doi pre zi, la ardere- de-tot, neîncetat. Un miel veţ face dimi- neaţa, şi mielul al doilea veţface cătră sară; Şi vei face a zeacea a lui ifi făină curată, pentru jîrtvă, amestecată cu untde- lemnu întru a patra a lui in; Ardere-de-tot a neîncetării, carea s-au făcut în muntele Sinaiei, la miros de bună mirosire Domnu- lui. Şi turnarea lui, a patra a lui în la un miel, la sfînt vei turna turnare, amestecătură Domnului. Şi mielul al doilea vei face de cătră sară; după jîrtva lui şi după turnarea lui vei face la miros de buna mirosire Domnului. Şi  în ziua sîmbetelor veţ aduce doi miei de un an, curaţi, şi doao a zeacea de făină curată, pen- tru jîrtvă, cu untdelemnu amestecată, şi tur- nare De ardere-de-tot a sîmbetei, întru sîmbete, preste ardere-de-tot pururea şi tur- narea lui. Şi întru lunile noao veţ aduce ardere-de-tot Domnului viţei den boi, doi, şi un berbeace, miei de cîte un an, curaţi, 7, Trei a zeacea de făină curată, amestecată cu untdelemnu, la un viţel, şi doo a zeacea de făină curată, amestecată cu untdelemnu, la un berbeace, A zeacea de făină curată, la un miel, amestecată cu untdelemnu, jîrtvă miros de bună mirosire, aducere Domnului. Tur- narea lor: jumătate de in va fi unui viţel şi a treia lui in va fi berbeacelui unuia şi a patra a lui in de vin va fi la un miel. Aceasta, ardere- de-tot, lună den lună, la lunile anului. Şi  ţap den capre unul, pentru păcat, Domnului, preste arderea cea de tot, pururea să va face, şi turnarea lui. Şi în luna dentîiu, în 14 zile ale lunii  Paştile Domnului. Şi întru 15 zile ale lunii aceştiia, praznic: 7 zile azime veţ mînca. Şi ziua cea dentîiu aleasă sfîntă va fi voao; tot lucrul cu slujbă să nu faceţ. Şi veţ aduce ardere-de-tot aducere Domnului: viţei den boi doi, berbeace unul, 7 miei cîte de un an, curaţi, vor fi voao. Şi jîrtva lor ? de făină curată, amestecată cu untdelemnu, trei a zeacea la un viţel şi doao a zeacea la un ber- beace veţ face. A zeacea a zeacea vei face la un miel, la cei 7 miei. Şi ţap den capre unul, pentru greşala, ca să să roage pentru voi, Afară den arderea-de-tot cea de puru- rea, cea de dimineaţa, carea iaste arderea-de- tot a neîncetarii, veţ face aceastea. După aceastea, veţ face ziua, în ceale 7 zile, daru aducere, la miros de bună mirosire Domnului, preste arderea-de-tot cea de pururea vei face turnarea lui. Şi ziua a şaptea  aleasă sfîntă  va fi voao; tot lucrul de posluşit să nu faceţ întru ea. Şi în ziua a noao a lor, cînd veţ  aduce jîrtvă noao Domnului, a săptămînilor, aleasă sfîntă va fi voao; tot lucrul de poslu- şit să nu faceţ;. Şi veţ aduce ardere-de-tot la  miros de bună mirosire Domnului: viţei den boi doi, berbece unul, miel cîte de un an, şapte, curaţ. Jîrtva lor: făină amestecată cu  untdelemnu, trei a zeace la un viţel şi doao a zeacea la un berbeace, Zeace a zeacea la un  miel, la şapte miei. Şi ţap den capre unul,  pentru greşala, ca să să roage pentru voi, Afară den arderea-de-tot cea de puru- rea, şi jîrtva lor Îm veţ face Mie, curaţi vor fi voao, şi turnările lor. <Cap XXIX> Şi în luna a şaptea, întru una a lunii,  aleasă sfîntă va fi voao; tot lucrul de posluşit nu veţ face, zi de semnu va fi voao. Şi veţ face ardere-de-tot,  întru miros de bună mirosire Domnu- <p 118> lui: viţel unul, den boi, berbeace unul, miei cîte de un an, şapte, curaţ. Jărtva lor: făină aleasă, amestecată cu untdelemnu, trei a zea- cea la un viţel şi doao a zeacea la un ber- beace, Zeace a zeacea la un miel, la cei şapte miei, şi ţap den capre unul, pentru greşala, ca să să roage pentru voi, Afară den arderile-de-tot a lunii noao şi jărtvele lor şi turnările lor şi arderea-de-tot cea de puru- rea, jîrtvele lor şi turnările lor, după asămă- narea lor, la miros de bună mirosire Domnu- lui. Şi zeace a lunii aceştiia, aleasă sfîntă va fi voao, şi să mîhniţi sufletele voastre; şi tot lucrul să nu faceţi. Şi veţ aduce ardere-de- tot la miros de bună mirosire Domnului, adu- cere: viţel den boi unul, berbeace unul, miei cîte de un an, şapte, curat, vor fi voao. Jărtva lor: faină curată, amestecată cu untdelemnu, trei a zeacea la un viţel, şi doao a zeacea la un berbeace, Zeace a zea- cea la un miel, la cei şapte miei, şi ţap den capre unul, pentru greşala, ca să să roage pentru voi, Afară den cel pentru greşala a rugii, şi arderea-de-tot cea de pururea, jărtva ei, şi turnarea ei, după asămănarea ei, la miros de bună mirosire, aducere Domnului. Şi la cinsprăzeace zile a lunii aceştiia, a şap- tea, aleasă sfîntă va fi voao; tot lucrul de pos- luşit să nu faceţ şi să prăznuiţ praznic Dom- nului şapte zile. Şi veţ aduce arderile-de- tot aducere la miros de bună mirosire Dom- nului, în ziua dentîiu: viţei den boi treispră- zeace, berbeci doi, miei cîte de un an patru- sprăzeace, curaţi, vor fi voao. Jărtvele lor: făină curată, amestecată cu untdelemnu, trei a zeacea la un viţel, la cei treisprăzeace viţei, şi doao a zeacea la un berbeace, la cei doi ber- beci, Zeace a zeacea la un miel, la cei patrusprăzeace miei, Şi ţap den capre unul, pentru greşala, afară den arderea-de- tot cea de pururea, jîrtvele lor şi turnările lor. Şi în zuoa a doao: viţei doisprăzeace, berbeci doi, miei de cîte un an, patruspră- zeace, curaţi. Jîrtva lor şi turnarea lor, viţeilor şi berbecilor şi mieilor, după numărul lor, după asămănarea lor. T*ap den capre unul, pentru greşala , afară den arderea-de-tot cea de pururea, jîrtvele lor şi turnările lor. În ziua a treia: viţei unsprăzeace, berbeci doi, miei cîte de un an, patrusprăzeace, curaţi. Jîrtva lor şi turnarea lor, viţeilor şi berbecilor şi mieilor, după numărul lor, după asămăna- rea lor. Şi ţap den capre unul, pentru gre- şala, afară den arderea-de-tot cea de pururea, jîrtvele lor şi turnările lor. În ziua a patra: viţei zeace, berbeci doi, miei cîte de un an, patrusprăzeace, curaţi. Jîrtvele lor şi tur- nările lor, viţeilor şi berbecilor şi mieilor, Şi ţap den capre unul, pentru greşala, afară  den arderea-de-tot cea de pururea, jîrtvele lor şi turnările lor. În ziua a cincea: viţei  noao, berbeci doi, miei cîte de un an, patru- sprăzeace, curaţi. Jîrtvele lor şi turnările  lor, viţeilor şi berbecilor şi mieilor, după numărul lor, după asămănarea lor. Şi ţap  den capre unul, pentru greşala, afară den arderea-de-tot cea de pururea , jîrtvelelor şi turnările lor. În ziua a şasea: viţei optu, berbeci doi, miei cîte de un an, 14, curaţi. Jîrtvele lor şi turnările lor, viţeeilor, berbeci- lor, mieilor, după numărul lor, după asămă- narea lor. bi tap den capre unul, pentru  greşala, afară den arderea-de-tot cea de pururea, jîrtvele lor şi turnările lor. În ziua  a şaptea: viţei şapte, berbeci doi, miei cîte de un an, 14, curaţi. Jîrtvele lor şi turnările  lor, viţeilor şi berbecilor şi mieilor, după numărul lor, după asămănarea lor. Şi ţap  den capre unul, pentru greşala, afară den arderea-de-tot cea de pururea, jîrtvele lor şi turnările lor. În ziua a opta, ieşire va fi  voao: tot lucrul de posluşit nu veţi face întruea. Şi veţi aduce ardere-de-tot la miros de bună mirosire Domnului: viţel unul, berbeace unul, miei cîte de un an, şapte, curaţi. Jîrt- vele lor şi turnările lor, viţelului şi berbeace- lui şi mieilor, după numărul lor, după asămă- narea lor. Şi ţap den capre unul, pentru greşala, afară den arderea-de-tot cea de pururea, jîrtvele lor şi turnările lor. Aceas- tea veţi face Domnului, întru praznicele voastre, afară den rugile voastre şi ceale de bunăvoia voastră şi ceale arse-de-tot ale voastre şi jîrtvele voastre şi turnările voastre şi ceale de mîntuirea voastră"'.  <Cap XXX> Şi grăi Moisi fiilor lui Israil, după toate  cîte au poruncit Domnul lui Moisi. Şi grăi Moisi cătră boiarii neamurilor fiilor lui Israil, zicînd: "Acesta e cuvîntul carele au rînduit Domnul: 'Om, om carele să va ruga rugă Domnului, sau  să va jura jurămînt, au va răspunde răspunsu pentru sufletul lui, să nu-ş spurce cuvîntul lui  toate cîte vor ieşi den gura lui va face. Iară  de să va ruga muiare rugă Domnului, sau va răspunde răspunsu în casa părintelui ei, întru tinireaţele ei,Şi va auzi tatăl ei rugile ei şi  răspunsurile ei carele au răspunsu asupra sufletului ei, şi va tăcea tatăl ei, şi vor sta toate rugile ei, şi toate răspunsurile ei cîte au răspunsu asupra sufletului ei vor rămînea ei; Iară ådeÛ tînjind va tînji tatăl ei întru  carea zi va auzi toate rugile ei, şi răspunsu- <p 119> nu vor sta, şi Domnul va curăţi pre ea, căci au tînjit tată-său. Iară ådeÛ făcîndu-să să va face la bărbat, şi rugile ei preste dînsa, după osebirea buzilor ei, cîte au răspunsu asupra sufletului ei, Şi va auzi bărbatul ei şi va tăcea ei întru carea zi va auzi, şi aşa vor sta toate rugile ei; şi răspunsurile ei, cîte au răs- punsu asupra sufletului ei, vor sta; Iară de va tînjind va tînji bărbatul ei în carea zi va auzi toate rugile ei şi răspunsurile ei, cîte au răs- punsu asupra sufletului ei, nu vor rămînea, căce bărbatul au tînjit pre ea; şi Domnul va curăţi pre ea. Şi ruga văduvei şi ceii scoase de la bărbat, cîte să va ruga asupra sufletului ei, vor rămînea ei. Iară de va fi în casa băr- batului ei ruga ei sau răspunsul cel asupra sufletului ei cu jurămînt, Şi va auzi bărba- tul ei şi va tăcea ei şi nu va tînji ei, şi vor sta toate rugile ei şi toate răspunsurile ei, cîte au răspunsu asupra sufletului ei, vor sta asupra ei. Iară de rîdicînd va rîdica bărbatul ei, întru carea zi va auzi, toate cîte vor ieşi den buzile ei, după rugile ei şi după răspunsurile ei, ceale deasupra sufletului ei, nu vor rămî- nea ei: bărbatul ei le-au rîdicat, şi Domnul va curăţi pre ea. Toată ruga şi tot jurămîntul de legătură chinuiaşte suflet, bărbatul ei va întări ei, şi bărbatul ei va rîdica. Iară de tăcînd va tăcea ei zi den zi şi va întări ei toate rugile ei, şi răspunsurile ceale de preste ea va întări ei, căci au tăcut ei în ziua carea au auzit. Iară de rîdicînd va rîdica bărbatul ei, după ziua care au auzit  şi va lua păcatul lui"'. Aceastea-s dereptăţile cîte au porun- citDomnul lui Moisi, în mijlocul bărbatului şi întru mijlocul fămeii lui şi întru mijlocul tatu- lui şi a featei în tinereaţe, în casa tătîne-său. <Cap XXXI>  Şi grăi Domnul cătră Moisi, zicînd: "Izbîndeaşte izbînda fiilor lui Israil dentru madianiteani şi mai apoi te vei adaoge cătră norodul tău". Şi grăi Moisi cătră nărod, zicînd: "Întrarmaţi oamenii dentru voi şi vă gătiţi de războiu înaintea Domnului asupra lui Madiam, ca să daţi izbîndă de la Domnul lui Madiam. O mie dentr-un fealiu şi 1000 dentr-un fealiu, dentru toate fealiurile fiilor lui Izrail, trimi- teţi să stea de războiu". Şi să numărară dentru miile lui Izrail 1000 dentr-un fealiu, 12000 întrarmaţi de războiu. Şi-i trimise pre ei Moisi, 1000 dentr-un fealiu şi o mie dentr-un fealiu, cu putearea lor, şi pre Finies, feciorul lui Eliazar, al feciorului lui Aaron preotului, şi vasele ceale sfînte şi trîm- tură pre războiu asupra lui Madiam, după cum au poruncit Domnul lui Moisi; şi au ucis toată partea barbătească. Şi pre împăraţii  den Madiam i-au omorît împreună cu răniţii lor: şi pre Evin, şi pre Rocom, şi pre Sur, şi pre Ur, şi pre Rovocu, toţi împăraţii Madiam; şi pre Valaam, feciorul lui Veor, l-au omorît cu sabia, împreună cu ranitii lor. Şi robiră pre  muierile den Madiam, şi marha lor, şi dobi- toacele lor, şi toate agonisitele lor, şi putearea lor o au robit. Şi toate cetăţile lor, ceale den  lăcaşurile lor, şi ogrăzile lor le-au arsu cu foc. Şi luară toata prada lor, şi toate jafurile  lor, den om pînă în dobitoc; Şi aduseră  cătră Moisi şi cătră Eliazar preotul şi cătră toţi fiii lui Izrail robimea şi jafurile şi prada, la tabără, la Aravoth Moav, care iaste la Iordan, de spre Ieriho. Şi ieşi Moisi şi Eliazar preotul şi toţi boiarii adunării întru întimpi- narea lor, afară den tabără. Şi să scîrbi Moisi preste socotitorii puterii, cei preste mii şi preste sute, care viniia den rînduiala răz- boiului. Şi zise lor Moisi: "Pentru căci aţi prinsu vii tot ce iaste parte fameiască? Pentru că aceastea era fiilor lui Izrail, după  cuvîntul lui Valaam, ca să ficlenească şi să calce cuvîntul Domnului, pentru Fogor: şi să făcu rana întru adunarea Domnului. Acum  ucideţi toată partea bărbătească, întru toată deplinirea, şi toată muiarea carea au cunoscut patul bărbatului ucideţi; Şi toată plinirea  muierilor carea n-au văzut patul barbatului, tineţi vii pre eale. Şi voi veţ tabarî afară  den tabără 7 zile; tot cela ce au ucis suflet şi cela ce să atinge de cel rănit să va curăţi în ziua a treia şi în ziua a şaptea, voi şi robimea voastră. Şi toată îmbrăcămentea, şi tot vasul de piale, şi toată facerea den piale de capră, şi tot vasul de lemnu îl veţi curăţi". Şi zise Eliazar preotul cătră oame- nii puterii, cei ce veniia den rînduiala războiu- lui: "Aceasta e îndereptarea legii, carea au poruncit Domnul lui Moisi: Afară den aur şi den argint, şi den aramă, şi den hier, şi den plumbu, şi cositoriu, Tot lucrul carele va petreace în foc, şi se va curăţi; ce fără numai cu apa curăţeniei se va curăţi. Şi toate cîte nu umblă pren foc vor treace pren apă. Şi vă veţ spala hainele în ziua a şaptea şi vă veţ curăţi; şi după aceasta veţ întra în tabără". Şi grăi Domnul cătră Moisi, zicînd: "Ia capul prăzilor robimei, den om pînă în dobi- toc, tu şi Eliazar preotul şi boiarii a moşiilor adunării, Şi veţi împărţi prăzile întru mij- locul celor războinici, celor ce mergu la rîn- duiale, şi întru mijlocul a toată adunarea. Şi  veţ lua vamă Domnului de la oamenii cei război- <p 120> nici, celor ce ies la rînduială: un suflet den cinci sute den oameni, şi den dobitoace, şi den boi, şi den oi, şi den măgari. Şi den jumăta- tea lor veţi lua şi vei da lui Eleazar preotul începăturile Domnului. Şi den jumătatea a fiilor lui Israil vei lua unul den cincizeci dentru oameni, şi den boi, şi den oi, şi den măgari, şi den toate dobitoacele, şi le vei da pre eale leviţilor, celora ce păzescu strejile întru cortul Domnului". Şi făcu Moisi şi Eleazar preotul după cum au poruncit Dom- nul lui Moisi. Şi să făcu prisoseala robimei ce au robit oamenii cei războinici den oi, 675000; Şi şaptezeci şi doao de mii de boi; Şi şasezeci şi una de mii de măgari; Şi sufletele omeneşti, den muieri care n-au conoscut patu bărbătesc, tot sufle- tul, 32000. Şi să făcu înjumătăţarea, partea celor merşi la războiu, den numărul oilor, 337000 şi cinci sute; Şi să făcu vama Dom- nului, den oi, 600 şi 75; Şi boi, 36000, şi vama Domnului, 72; Şi măgari, 30000 şi 500, şi vama Domnului, 61. Şi sufletele omeneşti, 16000, şi vama lor Domnului, 32 de suflete. Şi deade Moisi vama Domnului, luarea lui Dumnezău, lui Eleazar preotul, după cum au poruncit Domnul lui Moisi. Den jumătăţarea fiilor lui Israil, pre carii i-au osebit Moisi dentru oamenii cei războiniciŞi fu înjumătaţarea a adunării, den oi, 337000 şi 500; Şi boi, treizeci şi şase de mii; Şi măgari, 30000 şi 500; Şi suflete omeneşti, 16000. Şi luo Moisi dentru jumă- tăţarea fiilor lui Israil unul dentru 50 de oameni, şi den dobitoace, şi le-au dat leviţilor, celor ce păzescu pazele cortului Domnului, în ce chip au poruncit Domnul lui Moisi. Şi  veniră cătră Moisi toţi cei ce era puşi preste miile puterii, preste mii şi preste sute, Şi ziseră cătră Moisi: "Slugile tale au luat capul oamenilor celor războinici ce sînt la noi, şi n-au gîlcevit dentru ei nice unul. Şi  am adus darul Domnului, om ce au aflat: vas de aur, şi gherdan, şi cercei, şi inelu, şi bră- ţare, şi împletitură, ca să să roage pentru noi înaintea Domnului". Şi luo Moisi şi Eleazar preotul aurul de la dînşii, tot vasul făcut. Şi  să făcu tot aurul, luarea ce au luat Domnului, 16000 şi 700 şi 50 de sicle, de la cei preste mii şi de la cei preste sute. Şi  oamenii cei războinici au prădat fieşteca- rele dentr-înşii luiş. Şi luo Moisi şi Eleazar preotul aurul de la cei preste mii şi de la cei preste sute şi au adus pre eale la cortul mărturiei, pamete fiilor Israil înaintea Domnului.  <Cap XXXII>  Şi dobitoacele mulţime era fiilor lui  Ruvim şi fiilor lui Gaadu, mulţime multă foarte. Şi văzură pămîntul lui Iazir şi pămîntul lui Galaadu şi era locul, loc de dobitoace. Şi mergînd fecior lui Ruvim, şi feciorii lui Gaadu, ziseră cătră Moisi şi cătră Eleazar preotul şi cătră boiarii adunării, zicînd: "Ataroth şi Devon  şi Iaziru şi Namra şi Esevon şi Eliali şi Sevama şi Nadav şi Vailian, Pămîntul  carele au dat Domnul înaintea fiilor lui Israil, pămînt de hrana dobitocului iaste; Şi slugi- lor tale dobitoace sîntu". Şi zicea: "De am aflat her înaintea ta, dea-se noao pămîntul acesta, robilor tăi, întru ţineare, şi să nu ne treci pre noi Iordanul". Şi zise Moisi fecio- rilor lui Gaadu şi feciorilor lui Ruvim: "Fraţii voştri vor mearge la războiu, şi voi să şadeti aicea? Şi pentru căci întoarceţi cugetele fii- lor lui Israil, ca să nu treaca la pămîntul carele Domnul îl dă lor? Au nu aşa au făcut părin- ţii voştri, cîndu am trimis pre ei, de la Cadis- Varni, ca să ia aminte pămîntul? Şi să suiră Valea Strugurului şi socotiră pămîntul şi au întorsu inima fiilor Israil ca să nu între la pămîntul carele au dat lor Domnul. Şi Să  scîrbi cu mînie Domnul în ziua aceaea, şi Să jură, zicînd: 'De vor vedea oamenii aceştea  ce s-au suit de la Eghipet, den 20 de ani şi în sus, ceia ce ştiu binele şi răul, pămîntul carele M-am jurat lui Avraam şi lui Isaac şi lui Iacov! Pentru căci n-au urmat înapoia Mea, Afară  den Halev, feciorul lui Iefon, cel osebit, şi Iisus a lui Navi, căci au urmat denapoia Dom- nului'. Şi Să scîrbi Domnul cu mînie pre  Israil şi învălui pre dînşii în pustiiu 40 de ani, pînă s-au topit tot neamul care facea ceale reale înaintea Domnului. Iată, v-aţi sculatu  pentru părinţii voştri, învirtejire de oameni păcătoşi, să mai adaogiţi încă preste mînia urgiii Domnului preste Israil. Căce vă veţi  întoarce de la El, să mai adaogeţi încă a-l lăsa pre dinsul în pustiiu, şi veţi face făradeleage la toata adunarea aceasta". Şi veniră cătră dînsul şi zicea: "Odăi de oi vom face aicea do-bitoacelor noastre şi cetăţi marfelor noastre;Şi noi, întrarmîndu-ne, vom mearge strajaînainte, mai înainte de fiii lui Israil, pînă vomaduce pre ei la locul lor; şi va lăcui marfanoastră în cetăţi zidite, pentru ceia celăcuiescu pămîntul. Nu ne vom întoarce la casele noastre, pîna să vor împarţi de tot fiiilui Israil, fieştecarele la moştenirea lui, Şi nu vom mai moşteni întru dînşii, decindea deIordan, şi mai încolo, căce luăm sorţii noş-<p 121>tri decindea de Iordan, de spre răsărit". Şi zise cătră dînşii Moisi: "De veţi face după cuvîntul acesta, de vă veţi întrarma înainteaDomnului de războiu Şi va treace dentru voi tot întrarmatul Iordanul înaintea Domnu-lui, întru războiu, pînă să va surpa vrăjmaşulLui de faţa Lui, Şi se va stapîni pămîntul înaintea Domnului şi, după aceaea, vă veţi întoarce  şi veţi fi curaţi înaintea Domnului şi de la Israil, şi va fi voao pămîntul acesta întruţineare înaintea Domnului. Iară să nu veţi face aşa, veţ greşi înaintea Domnului şi veţi cunoaşte greşala voastră cîndu pre voi vă vorapuca realele. Şi vă veţi zidi voao cetăţi marfei voastre şi ogrăzi dobitoacelor voastre,şi cel ce iase den gura voastră veţi face". Şi ziseră feciorii lui Ruvim şi feciorii lui Gaadu cătră Moisi, zicînd: "Slugile tale vor face dupăcum domnul nostru porunceaşte. Marfa noastră şi fămeile noastre şi toate dobitoacelenoastre vor fi în cetăţile lui Galaad; Iară slugile tale vor treace toţi întrarmaţi şi rîn-duiţi înaintea Domnului, de războiu, în ce chipdomnul zice". Şi împreună lor Moisi pre Eleazar preotul şi pre Iisus, feciorul lui Navi, şi pre boiarii moşiilor neamurilor lui Israil şizise cătră dînşii Moisi: "De vor treace feciorii lui Ruvim şi feciorii lui Gaad împreună cu voi Iordanul, tot întrarmatul de războiu, înaintea Domnului, şi veţi stăpîni pămîntul înaintea voastră, şi veţi da lorpămîntul lui Galaad întru ţineare. Iară să nu vor treace întrarmaţi cu voi de războiu, înaintea Domnului, şi veţi treace marfa lor şi fămeile lor şi dobitoacele lor mai nainte decît voi la pămîntul Hanaan, şi să vor moşteni împreună întru voi, în pămîntul Hanaan".Şi răspunseră feciorii lui Ruvin şi feciorii lui Gad, zicînd: "Cîte domnul zice slugilor sale,aşa vom face! Noi vom treace întrarmaţi înaintea Domnului, în pămîntul Hanaan, şi veţi da ţinearea noastră decindea deIordan". Şi deade lor Moisi, feciorilor lui Gad şi feciorilor lui Ruvin şi la jumătate de feliu al lui Manasi, fiilor lui Iosif, împărăţia lui Sion, împăratul amoreilor, şi împărăţia lui Og, împăratul Vasanului, pămîntul şi cetăţile, împreună cu hotarăle lui, cetăţi ale pămîntu-lui premprejur. Şi au zidit feciorii lui Gadupre Devoth' Şi pre Ataroth, şi pre Aroir, şi pre Sofan, şi pre Iazir, şi le înălţară preeale. Şi pre Namraam, şi pre Vetharan,cetăţi tari şi odăi de oi. Şi feciorii lui Ruvin au ziditu pre Esevonul, şi pre Elealih, şiCariathaim, Şi pre Navo, şi pre Veelmeon, ocolite, şi pre Sevama, şi le numiră după nu-mele lor numele cetăţilor celor ce au zidit. Şi mearse Ur, feciorul lui Mahir, feciorului lui Manasi, la Galaad şi luo pre ea şi pierdu pre amoreul cel ce lăcuia într-însa. Şi deade Moisi pre Galaad lui Mahir, feciorul lui Manasi, şi lăcui acolo. Şi Iair, feciorul lui Manasi, mearse şi luo odăile lor şi le numi pre eale "Odăile lui Iair". Şi Navan mearse şi luo pre Caath şi satele ei şi numi pre eale "Navoth", dentru numele lui.<Cap XXXIII>Şi aceastea-s popasurile fiilor Israil, după ce ieşiră den pămîntul Eghipe-tului, cu putearea lor, cu mîna lui Moisi şi Aaron. Şi scrise Moisi sculările lor şi popasurile lor, pren cuvîntul Domnului. Şi aceastea-s popasurile călătoriei lor: Să sculară den Ramesi, întru luna cea dentîiu, a cincisprăzeace zile a lunii dentîiu. A doua zi de Paşte, ieşiră fiii lui Israil cu mînă naltă înaintea tuturor eghipteanilor, Şi eghipteanii îngropa dentru ei pre toţi ceia ce murise, pre cîţi au omorît Domnul, tot dentîiu născutul, în pămîntul Eghipetului; şi întru dumnezăii lor au făcut Domnul izbînda. Şi sculîndu-să fiii lui Israil den Ramesi, s-autăbărît la Sochoth. Şi rădicîndu-se de la Sochoth, s-au tăbărît la Vuthan, care iaste oarece parte den pustiiu. Şi să sculară de la Vuthan şi să tăbărîră la gura Irothului, care iaste împotriva Veelsepfon, şi să tăbărîră în preajma Magdolului. Şi să rădicară den preajma Iroth şi trecură pren mijlocul mării în pustiiu şi mearseră ei cale de trei zile pren pustiiu ei şi să tăbărîră în Amărăciuni. Şi să sculară den Amărăciuni şi veniră la Elim; şi la Elim, 12 izvoară de apă şi 70 de pomi de finic; şi să tăbărîră acolo lîngă apă. Şi să sculară de la Elim şi să tăbărîră lîngă Marea Roşie. Şi să sculară de la Marea Roşie şi să tăbărîră la pustiiul Sin. Şi să sculară den pustiiul Sin şi să tăbarîră la Rafaca. Şi să sculară de la Rafaca şi să tăbarîră la Elis. Şi să sculară de la Elis şi să tăbărîră la Rafidin; şi acolo nu era apă norodului, să bea. Şi să sculară de la Rafidin şi să tăbărîră întru pus-tiiul Sina. Şi să sculară den pustiiul Sina şi să tăbarîră în Mormînturile Pohtii. Şi să sculară den Mormînturile Pohtii şi să tăbărîră la Asiroth. Şi să sculară de la Asiroth şi să tăbărîră la Rathama. Şi să sculară de la Rathama şi să tăbarîră la RemvonFares. Şi să sculară de la RemvonFares şi să tăbă-rîră la Levomna. Şi să sculară de la Lem-vona şi tăbărîră la Resan. Şi să sculară de la Resan şi să tăbărîră la Machelath.<p 122>Şi să sculară de la Machelath şi să tăbărîră laArsafath. Şi să sculară den muntele Arsafath şi să tăbărîră la Haradath. Şi să scu-lară de la Haradath şi să tăbărîră la Mache- cloth. Şi să sculară de la Machedoth şi să tăbărîră la Cataath. Şi să sculară de la Cataath şi să tăbarîră la Tarath. Şi să sculară de la Tarath şi să tăbărîră la Matheca. Şi să sculară de la Matheca şi să tăbărîră la Sel- mona. Şi să sculară de la Selmona şi să tăbărîră la Masuruth. Şi să sculară de la Masuruth şi să tăbărîră la Vanacan. Şi să sculară de la Vanacan şi să tăbărîră la muntele Gadad. Şi să sculară de la muntele Gadad şi să tăbărîră la Etevatha. Şi să sculară de la Etevatha şi să tăbărîră la Evrona. Şi să sculară de la Evrona şi să tăbărîră la Ghethsi on-Gayer. Şi să sculară de la Ghethsion- Gaver şi să tăbărîra întru pustiiul Sin. Şi să sculară de la pustiiul Sin şi să tăbărîră la pus- tiiul Faran, acesta iaste Cadis. Şi să sculară de la Cadis şi să tăbărîră la Or muntele, aproape de papămîntul Edom. Şi să sui Aaron preotul pre munte, pren porunca Domnului, şi muri acolo, în al patruzecilea de ani a ieşirii fiilor lui Israil den pămîntul Eghi- petului, în a cincea luna, întru una a lunii. Şi Aaron era de o  100 şi 23 de ani cîndu muri în Or muntele. Şi auzindu Hananis, împăratul Araad  şi acesta lăcuia în pămîntul Hanaan  cîndu mergea fiii lui Israil. Şi să sculară de la Or muntele şi să tăbărîră la Selmona. Şi să sculară de la Selmona şi să tăbărîră la Finon. Şi să scu- lară de la Finon şi să tăbărîră la Ovoth. Si să sculară de la Ovoth şi să tăbărîră la Gaii, decindea centre hotarăle Moav. Şi să scu- lară de la Gaii şi să tăbărîră la Devon Gadu. Şi să sculară de la Devon-Gadu şi să tăbărîră la Ghelmon-Devlathaim. Şi să sculară de la Ghelmon-Devlathaim şi să tăbă- rîră la munţii lui Avarim, dempotriva Navath. Şi să sculară den munţii lui Ava- rim şi să tăbărîră la apusul Moav, la Iordan, de spre Ieriho. Şi să sculară de la apusul Moav şi să tăbărîră la Iordan, întru mijlocul Simoth, pînă la Vel-Satim, de spre apusul Moav. Şi grăi Domnul cătră Moisi la apusul Moav, lînga Iordan, de spre Ieriho, zicîn- du: "Griaste fiilor lui Israil şi vei zice cătrădînşii: 'Voi treaceţi Iordanul, la pămîntul Ha-naan, ŞI veţi piarde pre toţi cei ce lăcuiescupămîntul înaintea feaţii voastre şi veţi rădicaseamnele lor, şi toate chipurile ceale vărsate alelor le veţi piarde, şi toţi stîlpii lor scoate-i-veţi.Şi veţi piarde pre toţi cei ce lăcuiescu pămîn-tul, şi lăcuit întru dînsul, că voao v-am datpămîntul lor, cu sorţu. Şi veţi moşteni pă-mîntul lor, însorţit, dupe fealiurile voastre.Celor mai mulţi veţ înmulţi ţinearea lor, şicelor mai puţini veţi împuţina ţinearea lor; lacarele va ieşi numele lui, acolo va fi al lui,dupe fealiurile moşilor voştri veţ moşteni.Iară de nu veţi piarde pre ceia ce lăcuiescu pre pămîntu den naintea feaţii voastre, şi va fi,pre cîti veţi lăsa dentru dînşii, clinciuri înochii voştri şi lovituri întru coastele voastre;şi vor învrăjbi voao pre pămîntul pre carelevoi veţi lăcui. Şi va fi după cum am socotit să le fac lor, voiu face voao"'.<Cap XXXIV>Şi grăi Domnul cătră Moisi, zicîndu:"Porunceaste fiilor lui Israil şi veizice cătră dînşii: 'Voi întraţ înlăuntrula pămîntul Hanaan: acesta va fi voaode moştenire, pămîntul Hannan,împreuna cu hotarăle lui. Şi va fi voao latu-rea de cătră amiazăzi, de la pustiiul lui Sinpînă ţiindu-se de Edom, şi vor fi voao hota-rale cătră amiazăzi, de spre partea Marii ceiSărate, de la răsărit. Şi vor încungiura prevoi hotarăle de la amiazăzi de cătră suireaAcravin şi va treace Enac, şi va fi ieşirea lui decătră amiazăzi Cadis lui Varni, şi va ieşi laodaia Aradu şi va treace Aselmona. Şi vaîncungiura hotarăle de la Aselmona pîrîulEghipetului şi va fi ieşirea Marea ceaMare. Şi hotarăle marii vor fi voao, Mareacea Mare va hotărî: aceasta va fi voao hota-răle mării. Şi aceasta vor fi voao hotarălede spre miazănoapte, de la Marea cea Mareveţ măsura voao înşivă, pre lîngă munte,muntele. Şi de la munte, muntele veţmăsura voao, ntrîndu înlăuntru la Emath, şiva fi petreacerea lui hotarăle Sadada. Şi vor ieşi hotarăle Zefrona, şi va fi ieşirea luiArsenain: aceasta va fi voao hotarăle de spremiazănoapte. Şi veţ măsura voao înşivăhotarăle de spre răsărit, de la Arsenain, Sep-famar. Şi se vor pogorî hotarăle de la Sep-famar, Vila, de la răsărit, la izvoară, şi se vorpogorî hotarăle Vila şi vor lovi la umarulmarii, Henereth, de la rasarit. Şi se vorpogori hotarăle pre Iordan şi va fi treacereaMarea cea Sarata: acesta va fi voao pămîntulsi hotarăle lui pemprejur"'. Şi porunciMoisi fiilor Izrail, zicînd: "Acesta e pămîntulcarele veţ moşteni pre dînsul de tot cu sorţi, înce chip au rînduit Domnul sa-l dea pre el celornoao fealiuri, şi la jumătate de fealiu al luiManasi. Căci au luat fealiul feciorilor lui Ruvin şi fealiul feciorilor lui Gad, după caselemoşiilor lor, şi jumătate den neamul luiManasi au luat sorţii lor. Doao fealiuri şi jumătate de fealiu au luat sorţii lor decindeade Iordan, de spre Iereho, de la amiazăzi cătrărăsarit". Şi grăi Domnul cătră Moi-<p 123> şi, zicînd: "Aceastea-s numele oamenilor carii vor moşteni voao pămîntul: Eliazar preotul şi Iisus al lui Navi. Şi cîte un boiariu den fealiu veţ lua ca să vă moştenească de tot voao pămîntul. Şi aceastea-s numele oamenilor. Den fealiul Iudei: Halev, feciorul lui Ethoni; Den fealiul lui Simeon: Sala-  miil, feciorul Semiud; Den fealiul Venia min: Eldad, feciorul lui Haslon; Den fealiul Dan: boiarin Vocor,feciorul lui Iecli; Feciori- lor lui Iosif, den fealiul feciorilor lui Manasi: boiarin Aniil, feciorul lui Sifid; Den fealiul feciorilor lui Efraim: boiarin Camoil, feciorul lui Sathan; Den fealiul lui Zavulon: boiarin Elisafan, feciorul lui Harnah; Den fealiul feciorilor lui Isahar: boiarin Fantiil, feciorul Oza; Den fealiul feciorilor Asir: boiarin Ahior, feciorul Selimi; Den fealiul lui Nef- talim: boiarin Fadeil, feciorul lui Miud". Aceştea-s carii au poruncit Domnul ca să măsure feciorilor lui Izrail în pămîntul Hanaan.<Cap XXXV>Şi grăi Domnul cătră Moisi, la apusulMoav, lîngă Iordan, de spre Ieriho,zicînd: "Rînduiaşte fiilor Israil şivor da leviţilor den sorţii ţinerii lorcetăţi să lăcuiască. Şi ceale den nain-tea cetăţilor, pemprejurul lor, vor da leviţI-lor. Şi vor fi cetăţile lor a lăcui; şi osebirilelor vor fi dobitoacelor lor şi la toate cîte-s cupatru picioare ale lor. Şi ceale ce să lipăscude cetăţile carele veţ da leviţilor, den zidiulcetăţii şi den afară, 2000 de coţi împrejur.Şi vei măsura afară den cetate laturea de sprerăsărit, 2000 de coţi, şi laturea de spre amia- zăzi, două mii de coţi, şi laturea de cătră mare,doao mii de coţi, şi laturea de cătră miază- noapte, 2000 de coţi; şi cetatea în mijloculacestuia va fi voao şi ceale ce sînt în hotarălecetăţilor. Şi  cetăţile carele veţi da leviţilor -ceale şase cetăţi a scăpărilor, carele veţi da defugă acolo celuia ce va omorî, Şi lîngăaceastea, 40 şi 2 de cetăţi. Toate cetăţile ceveţi da leviţilor,  şi ? de cetăţi aceastea şiceale den naintea cetăţilor lor. Şi  cetăţilecarele veţi da dentru ţinearea fiilor Israil:dentru ceia ce au multe, multe, şi dentru cealemai puţine, puţine; fieşcarele după moşteni- rea lui carea vor moşteni vor da den cetăţileviţilor". Şi grăi Domnul cătră Moisi,zicînd: "Grăiaşte fiilor Israil şi vei zicecătră dînşii: 'Voi treace Şi Iordanul, la pămîntulHanaan, Şi veţi osebi voao singuri cetăţi,scăpari vor fi voao, ca să fugă acolo ucigaşul,tot cela ce va ucide sufletu fară de voie. Şi vor fi cetăţile voao scăpări de la cela ce sărudeaşte cu sîngele: şi nu va muri cel ce ucide,pînă va sta înaintea adunării, la judecată.Şi cetăţile carele veţi da, aceale şase cetăţi scăpări vor fi voao. Ceale trei cetăţi veţi da decindea de Iordan, şi ceale trei cetăţi ce veţida în pămîntul Hanaan: Scăpare vor fi fii-lor Israil şi celui striin şi celui nemearnic ceiaste întru voi, vor fi cetăţile aceastea de scă-pare, a fugi acolo, la tot ce va ucide sufletufără de voia lui. Iară de va ucide pre dînsul cu armă de fier şi va muri, ucigaş iaste, cumoarte să să omoară ucigaşul. Iară de va fi cu piatră de a mînă dentru carea va muri, cuaceaea îl va lovi pre dînsul şi va muri, ucigaşiaste, cu moarte să să omoară uciga-şul. Iară de va fi cu armă de lemnu den mîna, den carea va muri, şi-l va lovi predînsul şi va muri, ucigaş iaste, cu moarte săsă omoară ucigaşul. Cela ce iaste rudenie cu sîngele, acesta va ucide pre cela ce l-auomorît: cîndu-l va timpina pre dînsul acesta, îlva ucide pre însul. Iară de-l va împinge pentru vrajba şi va arunca preste el toatăunealta, den vicleşug, şi va muri, Au pentru pizmă l-au lovit pre dînsul cu mîna şiva muri: cu moarte să să omoară cela ce l-aulovit, ucigaş iaste, cu moarte să să omoară celce au ucis; cela ce să rudeaşte cu sîngele vaucide pre cela ce au omorît, cîndu va întim-pîna pre el. Iară de va fi fără de veaste, nu pentru vrajba va împinge pre el, sau vaarunca peste el toată unealta, nu den ficleşug,Sau cu fieştece piatră, cu carea va muri cu dînsa neştiindu, şi va cădea preste el şi vamuri, şi el nu-i era lui nepriatin, nice cercîndsă-i facă lui rău: Şi va judeca adunarea între mijlocul celuia ce l-au lovit şi între mijlo-cul celuia ce să rudiia cu sîngele, după jude-căţile aceastea. Şi va scoate adunarea pre cela ce au ucis de la cela ce să rudeaşte cu sîn-gele, şi-l va aşăza pre el adunarea la cetateascăpării lui, unde au scăpat. Şi va lăcui acolo,pînă va muri preotul cel mare, pre carele auunsu pre el cu untdelemnul cel sfînt. Iară de va ieşi cu ieşirea cela ce au ucis, hotarălecetăţii la care cu fugit acolo, Şi-l va afla pre el cela ce să rudeaşte cu sîngele, afară denhotarăle cetăţii scăpării lui, şi va ucide cela cesă rudeaşte cu sîngele pre cel ucigaş, nu iastevinovat; Pentru că în cetatea scăparii lui să lăcuiască, pînă va muri preotul cel mare; şidupă ce va muri preotul cel mare, să vaîntoarce ucigaşul la pămîntul ţinerii lui. Şi vor fi aceastea voao la dreptate de judicată,întru rudele voastre, la toate lăcaşurile voastre.Tot cela ce ucide suflet, pren mărturii, vei ucide pre cela ce ucide. Şi o mărturie nu va mărturisipre suflet să moară. Şi  nu veţi lua răscumpă-<p 124>rare pentru suflet de la cel ce au ucis, cela ceiaste vinovat a să omorî, pentru că cu moartesă va omorî. Să nu luaţi răscumparare casă fugă la cetatea scăpărilor, ca să lăcuiascăiarăş pre pămîntu, pînă va muri preotul celmare. Şi să nu omorîţi cu moarte pămîntulpreste carele voi lăcuiţi pre dînsul, pentru căsîngele acesta omoară pămîntul; şi nu se vacuraţi pămîntul de sîngele cel ce s-au vărsatpreste el, ce preste sîngele celuia ce-lvarsă. Şi nu veţ pîngări pămîntul precarele lăcuiţi preste dînsul, pre carele Eulăcuiescu între voi, pentru că Eu sînt Domnul,Cela ce lăcuiaşte în mijlocul fiilor lui Izrail"'.<Cap XXXVI>Şi să apropiară boiarii moşiilor nea- mului fiilor lui Galaad, feciorul luiMahir, feciorul lui Manasi, den fealiulfiilor lui Iosif, şi grăiră înaintea luiMoisi şi înaintea lui Eliazar preotul şiînaintea boiarilor caselor moşiilor fiilor luiIzrail şi ziseră: "Stăpînului nostru porunciDomnul să dea pămîntul moştenirii, cu sorţi,fiilor lui Izrail. Şi stăpînului nostru porunciDomnul să dea moştenirea lui Salpaad, frate- lui nostru, featelor lui. Şi vor fi unui neama fiilor Israil fămei şi se va lua sorţul lor denţinearea părinţilor noştri şi se vor adaoge lamoştenirea fealiului căruia se vor face muieri,şi den sorţul moştenirii noastre se valua. Iară de se va face luarea fiilor Izrail şise va adaoge moştenirea lor pre moştenireafealiului cărora se vor face muieri, şi den moş-tenirea fealiului moşiei noastre se va rîdicamoştenirea lor". Şi porunci Moisi fiilor luiIzrail, pren porunca Domnului, zicînd: "Aşafealiul fiilor lui Iosif zic. Acesta e cuvîntulce au poruncit Domnul featelor Salpaad,zicînd: 'Unde va plăcea înaintea lor fie muieri,fără de numai den norodul părintelui lor să fiemuieri. Şi să nu să învîrtejască moştenirea fii-lor Izrail, den fealiu, la altu fealiu. Pentrucăci fieştecarele la moştenirea fealiului moşieilui se vor lipi fiii lui Izrail. Şi toată fatarudindu-se, moştenire dentru fealiurile fiilorlui Izrail, unuia dentru norodul părintelui eivor fi muieri, pentru ca să rudească fiii luiIsrail, fieşcarele, moştenirea cea părinteascăa lui. Şi nu se va învîrteji sorţul den fealiula alt fealiu, ce fieştecarele întru moştenirealui se vor lipi fiii lui Izrail, în ce chip au rînduituDomnul lui Moisi"', Asa au făcut featele luiSalpaad. Şi să făcură Maala şi Thersa şi Eglaşi Melha şi Nua, featele lui Salpaad, nepoţilorlor den norodul lui Manasi, să făcură muierifiilor lui Iosif; Şi să făcu moştenirea lorpreste fealiul nărodului părintelui lor.Aceastea-s poruncile şi îndereptări-le şi judecăţile carele au porun-cit Domnul, în mîna lui Moişi, la apusul Moav,la Iordan, de spre Ieriho.<Cr LegeII>A DOUA LEAGE<Cap I>Aceastea-s cuvintele carele au grăitMoisi la tot Israilul, dicindea de Ior-dan, în pustiiu, cătră apus, aproapede Marea Roşie, întru mijlocul Faran,Tofolon şi Lovon şi Avlon şi spreCeale de Aur, Unsprăzeace zile de la Horiv, cale pre muntele Siir pînă la CadisVarni. Şi fu întru al patruzecilea an, la un-sprăzeace luni, întru una a lunii, grăi Moisicătră toţi fiii lui Israil, după toate cîte auporuncit Domnul lui cătră dinşii După ce au ucis pre Sion, împăratul amoreilor, precela ce au lăcuitu la Esevon, şi pre Og, împă-ratul Vasanului, pre cela ce au lăcuitu la Asta-roth şi la Edrain, decindea de Iordan, înpămîntul Moav, Au început Moisi a arătaleagea aceasta, zicîndu: "Domnul Dumne-zeul nostru au grăit noao la Horiv, zicîndu:'Destul vă iaste voao a lăcui întru munteleacesta! Întoarceţi-vă şi vă sculaţi voi şipăsaţi la muntele amoreilor şi cătră toţi ceiade pe împrejurul haravilor, la munte şi lacîmpu şi cătră amiazăzi şi pre lîngă mare,pămîntul Hanaan şi în preajma Livanului,pînă la rîul cel mare, Efrat. Vedeţi, am dat înaintea voastră pămîntul; întrîndu înlăuntru,moşteniţi de tot pămîntul carele am juratpărinţilor voştri, lui Avraam şi lui Isaac şi luiIacov, să le dau lor şi simenţii lor după dîn-şii'. Şi ziş cătră voi întru vreamea aceaea,zicîndu: 'Nu voiu putea singur să vă portu prevoi. Domnul Dumnezeul nostru v-auînmulţit pre voi şi, iată, sînteţi astăzi ca stea-lele ceriului de mulţi. Domnul Dumnezeulpărinţilor voştri să vă adaogă voao ca să fiţi cuo mie de părţi mai mult şi să vă blagoslo-vească pre voi, după cum au grăit voao.Cum voiu putea singur a purta ostenealavoastră şi statul vostru şi pricile voastre?Daţi voao oameni înţelepţi şi ştiuţi şi cu mintela neamurile voastre şi voiu pune pre dinşiipreste voi povăţuitori voao'. Şi mi-aţ răspun-su şi aţi zis: 'Bun iaste cuvîntul carele ai grăit săfaci'. Şi am luat dentru voi oameni înţelepţi şiştiutori şi cu minte şi i-am pus pre ei să po-<p 125>văţească preste voi, preste mii, şi preste sute,şi preste cincizeci, şi preste zeace, şi aducătoride cărţi judicătorilor voştri. Şi am poruncitjudicătorilor voştri întru vreamea aceaea,zicîndu: 'Ascultaţi întru mijlocul fraţilor voştrişi judecaţi dirept întru mijlocul omului şi întrumijlocul fratelui său şi întru mijlocul nemear-necului său. Să nu cunoşti obrazul la jude-cată după cel micu şi după cel mare să judeci,să nu te sfieşti de faţa omului, căce judecata alui Dumnezeu iaste şi cuvîntul carele nesilnicva fi de spre voi îl veţi aduce la mine şi-l voiuauzi pre dinsul'. Şi am poruncit voao întruvreamea aceaea toate cuvintele carele veţface. Şi sculîndu-ne de la Horiv, am mersutot pustiiul cel mare şi înfricoşatul acelacarele aţ văzut, calea muntelui amoreului,după cum au poruncit Domnul Dumnezeulnostru noao, şi am venit pînă la Cadis-Varni.Şi am zis cătră voi: 'Venit-aţ pînă la munteleamoreului, Domnul Dumnezeul nostru dănoao. Vedeţi, au dat Domnul Dumnezeulvostru înaintea feaţii voastre pămîntul: suin-du-vă, moşteniţi în ce chip au zis DomnulDumnezăul părinţilor voştri voao; nu vă tea-meţi, nice vă spăreaţi!' Şi aţi venit toţi lamine şi aţi zis: 'Să trimitem oameni înainteanoastră şi să cerceteaze noao pămîntul şi săne spuie noao răspunsu, calea pre care nevom sui întru dînsa şi cetăţile în carele vom întra în eale'. Şi plăcu înaintea mea cuvîn- tul şi luaiu dentru voi doisprăzeace oameni, cîte un om după fealiu. Şi întorcîndu-se, s-au suit în munte şi au venit pînă la Valea Strugurului şi au cercatu-o pre dînsa. Şi  luară în mînule lor den roada pămîntului şi aduseră cătră noi şi zicea: 'Bun iaste pămîntul carele Domnul Dumnezăul nostru ne dă noao'. Şi n-aţ vrut să vă suiţi, ce aţi călcat cuvîntul Domnului Dumnezăului vostru şi aţi cîrtitu în corturile voastre şi aţi zis: 'Pentru căce ne-au fostu urîndu Domnul pre noi, ne-au scos pre noi den pămîntul Eghipetului să ne dea pre noi la mînile amoreilor, ca să ne piarză pre noi. Unde ne suim noi?' Iară fraţii voştri v-au osebit inema voastră, zicîndu: 'Limbă mare şi multă şi mai tare decît noi, şi cetăţi mari şi zidite pînă la ceriu, ce şi feciori de uriaş am văzut acolo'. Şi am zis cătră voi: 'Să nu vă teameţi, nici să vă spămîntaţi de cătră dînşii. Domnul Dumnezăul nostru, Cela ce mearge înaintea feaţii noastre, El va bate pre dînşii, împreună cu voi, după toate cîte au făcut voao în pămîntul Eghipetului. Şi întru pustiiul acesta carele aţ văzutu în ce chip te-au hrănit cu hrană Domnul Dumne- zăul tău, în ce chip ar fi purtat vreun om cuhrană pre fiiul său, preste toată calea care aţimersu pînă aţi venit la locul acesta'. Şi întru cuvîntul acesta nu v-aţ încrezut Domnu-lui Dumnezăului vostru, Carele mearge înainte, mai nainte de voi în cale, a aleage voaoloc, povăţuind pre voi cu foc noaptea, arătîndvoao calea pre care veţi mearge pre ea, şi cunor ziua. Şi auzi Domnul glasul cuvintelor voastre şi, scîrbindu-Să, Să jura, zicînd: 'De va vedea cineva den oamenii aceştea pămîn-tul acesta bun, carele am jurat părinţilor lor,Afară den Halev, feciorul lui Iefoni, acesta vavedea pre dînsul şi acestuia voiu da pămîntulpre carele s-au suit, şi fiilor lui, pentru căce eliaste apropiatu la cîte-s ale Domnului'. Şi pre mine S-au scîrbit Domnul pentru voi,zicîndu: 'Nice tu nu vei întra acolo! Iisus,feciorul lui Navi, cela ce şade lîngă tine, acestava mearge acolo, pre dînsul întăreaşte,pentru că el va împărţi pre el cu sorţu. Şi copiii voştri, carii aţi zis întru jaf să fie, şi totcopilul tînăr, carele n-au ştiut astăzi rău aubun, aceştea vor întra acolo; şi lor voiu da preel şi ei vor moşteni pre el'. Şi voi, întorcîn-du-vă, v-aţi tăbărît la pustiiu, calea cea despreMarea Roşie, Şi aţi răspunsu şi mi-aţi zis: 'Greşit-am înaintea Domnului Dumnezăuluinostru! Noi, suindu-ne, ne vom bate, dupătoate cîte au poruncit Domnul Dumnezăulnostru noao'. Şi, luînd fieştecarele unealteleceale de războiu ale lui şi adunîndu-vă, văsuiaţi la munte. Şi zise Domnul cătră mine: 'Zi lor: 'Nu vă suiţi, nice să vă bateţi, că nu sîntcu voi, şi să nu vă surpaţi înaintea vrăjmaşilorvoştri'. Şi am grăit voao, şi nu m-aţi ascul-tat pre mine şi aţi călcat cuvîntul Domnului şi,silindu-vă, v-aţi suit în munte. Şi ieşi amo-reul, cela ce lăcuiaşte în muntele acela, în tim-pinarea voastră şi v-au gonit pre voi ca cînduar face albinele şi vă răniia pre voi de la Siirpînă la Erma. Şi şăzînd, plîngeaţi înaintea Domnului, şi n-au ascultat Domnul glasulnostru, nice au luat aminte pre voi. Şi aţi şăzut la Cadis zile multe, cîteodată zile aţişăzut.<Cap II>Şi întorcîndu-ne, ne-am pornit la pus-tiiu, calea despre Marea Roşie, în cechip au grăit Domnul cătră mine, şiam încunjurat muntele Siir zile multe.Şi zise Domnul cătră mine: 'Des-tul iaste voao a încunjura muntele acesta! În-toarceţi-vă dară spre miazănoapte! Şi noro-dului acestuia porunceaşte, zicînd: 'Treaceţi voipe aproape, pren hotarăle fraţilor voştri, fiilor luiIsaf, carei lăcuiescu la Siir şi se vor spă-<p 126>mînta de voi Şi se vor spărea foarte. Să nubateţi cu dînşii războiu, pentru că nu voiu davoao den pămîntul lor nice urmă de picior,pentru că cu sorţi am dat fiilor lui Isaf muntelelui Siir. Cu argint veţ cumpăra bucate de ladînşii şi veţi mînca; şi apa cu măsură veţi luade la dînşii cu argint şi veţi bea,  Pentru căDomnul Dumnăzăul nostru te-au blagoslovitîn tot faptul mîinilor tale, cunoaşte cum aipetrecut pustiiul cel mare şi înfricoşatulacesta. Iată, patruzeci de ani Domnul Dum-nezăul tău  cu tine, nu te-ai lipsit de cuvînt'.Şi am trecut pre fraţii noştri, fiii lui Isaf, preceia ce lăcuia în Siir lîngă calea Aravei de laElon şi de la Gasion-Gaver, şi, întorcîndu-ne,am trecut calea pustiiului Moav. Şi ziseDomnul cătră mine: 'Nu vă învrăjbiţi cu moa-viteanii şi să nu loviţi la dînşii războiu, pentrucă nu voiu da voao den pămîntul lui întrusorţi, pentru că fiilor lui Lot am dat pre Aroira moşteni'.  Oamenii au fost şăzînd maiînainte pre dînsul, limbă mare şi multă şi tare,ca şi Enachin. Rafain să vor socoti şi aceş-tea, ca şi enachimii; şi moaviteanii numescupre ei ommini.  Şi la Siir şădea horeul maiînainte; şi fiii lui Isaf i-au pierdut pre ei şi ausurpat pre ei de la faţa lor, şi să lăcuiră pentrudînşii, în ce chip au făcut Israil pămîntul moş- tenirii lui, carele au dat Domnul lor -. Acum dară, sculaţi-vă şi vă rădicaţi voi şi meargeţi pre aproape de valea Zareth'. Şi zilele carele am mersu pre aproape de Cadis-Varni, pînă am trecut valea Zareth,  30 şi 8 de ani, pînă au căzut toată seminţia oamenilor răz- boinici den tabără, după cum S-au jurat Dom- nul Dumnezăul lor. Şi mîna lui Dumnezău era preste ei, ca să-i topească pre ei den  tabără, pînă unde au căzut. Şi fu den vrea- mea ce căzură toţi bărbaţii cei războinici, murind den mijlocul norodului, Şi grăi Domnul cătră mine, zicînd: 'Tu mergi astăzi pre aproape de hotarăle Moav, pre Aroir, Şi veţi apropia aproape de fiii lui Aman; nu ţineţi vrajbă lor şi să nu vă loviţi cu dînşii la războiu, pentru că nu voiu da den pămîntul fiilor lui Aman ţie întru sorţu, că fii lor lui Lot am dat pre el cu sorţu. Pămîntul lui Rafain să va socoti, pentru că pre dînsul rafaini lăcuia; şi maniteanii numescu pre dîn-şii Zohomin, Limbă mare şi multă şi tare,ca şi cei den Enachim; şi i-au pierdut pre dîn-şii Domnul de cătră faţa lor, şi şi-ţ au moştenitşi să lăcuiră pentru dînşii pîna în ziua aceasta, În ce chip au făcut fiilor Isaf, celora ce lăcuiescu la Siir, în ce chip au surpat pre horeul de cătră faţa lor şi i-au moştenit pre dînşii şi s-aulăcuit pentru dînşii pînă în ziua aceasta, Şi eveii, ceia ce lăcuia la Asiroth, pînă la Gaza, şicapadochii, ceia ce au ieşit de la Capadochia,au surpat pre ei şi s-au lăcuit pentru ei.Acum dară, sculaţi-vă şi vă duceţi şi treaceţi voi valea Arnon. Iată, am dat în mîna ta preSion, împăratul Esevon, al amoreilor, şipămîntul lui. Înceape a moşteni, fă cu el răz-boiu! Întru ziua aceasta înceape a da cutre-murul tău şi frica ta preste faţa a toate limbileceale ce sînt supt ceriu, carii, auzindu numeletău, se vor turbura şi chinuri vor avea de cătrăfaţa ta'. Şi am trimis soli den pustilul Che-damoth cătră Sion, împăratul Esevonului, cucuvinte de pace, zicînd: 'Treace-voiu pren pămîntul tău, pre cale voiu mearge, nu voiuabate în direapta au a stînga. Bucate pre argint îm vei da şi voiu mînca şi apă pre baniîm vei da şi voiu bea; fără numai căce voiutreace cu picioarele meale, În ce chip mi-au făcut mie fiii lui Isaf, ceia ce lăcuiescu la Siir,şi moaviteanii, ceia ce lăcuiescu la Aroir, pînăvoiu treace Iordanul, la pămîntul carele Dom-nul Dumnezăul nostru ne dă noao'. Şi n-auvrut Sion, împăratul Esevonului, să treacemnoi prentr-însul, pentru căci au nesilnicitDomnul Dumnezăul nostru duhul lui şi i-auîntărit inima lui, pentru ca să să dea în mîniletale ca întru ziua aceasta. Şi zise Domnul cătră mine: 'Iată, am început a da înaintea fea-ţii tale pre Sion, împăratul Esevon, al amo-reilor, şi pămîntul lui; şi înceape a moştenipămîntul lui'. Şi ieşi Sion, împăratul Ese-von, întru întimpinarea noastră, el şi totnorodul lui, la războiu, la Iasa. Şi l-au dat pre el Domnul Dumnezăul nostru înainteafeaţii noastre în mînile noastre, şi am lovit predînsul şi pre feciorii lui şi pre tot norodullui. Şi am stăpînit toate cetăţile lui întru vreamea aceaea şi am surpat toată cetatea prerîndu, şi muierile lor, şi feciorii lor, nu amlăsat prinsu viu, Fără numai dobitoacele am prădat şi prăzile cetăţilor am luat. De la Aroir, care iaste de la marginea pîrîuluiArnon, şi cetatea care era în vale, şi pînă înmuntele Galaad, nu era cetate care să ne fiescăpat noao; pre toate le-au dat DomnulDumnezeul nostru în mînile noastre. Fără numai la pămîntul fiilor Aman nu ne-amapropiat, toate cîte să apropie de pîrîul luiIavoc şi cetăţile ceale den munte, după cum auporuncit noao Domnul Dumnezeul nostru.<Cap III>Şi, întorcîndu-ne, ne-am suit calea de la Vasan şi au ieşit Og, împăratulVasanului, întru întimpinarea noastră,el şi tot nărodul lui împreună cu dîn-sul, la războiu, la Adraim. Şi zise <p 127>Domnul cătră mine: 'Să nu te temi de dînsul,căce în mînile tale l-am dat pre dînsul, şi pretot nărodul lui, şi tot pămîntul lui, şi vei facelui în ce chip ai făcut lui Sion, împăratul amo-reilor, care lăcuia la Esevon'. Şi l-au datpre el Domnul Dumnezăul nostru în mînilenoastre şi pre Og, împăratul Vasanului, şi totnorodul lui, şi l-am omorît pre el, pînă n-aurămas lui semînţă. Şi am stăpînit toatecetăţile lui întru vreamea aceaea; nu eracetate care nu o am luat de la dînşii,  60 decetăţi, toate pemprejurile Argov, împăratulOg, la Vasan, Toate cetăţile tari, zidurinalte, porţi şi zăvoară, afară den cetăţile fere- zeilor ceale multe foarte. I-am surpat predînşii în ce chip am făcut lui Sion, împăratulEsevonului, şi am surpat toată cetatea prerînd şi muierile lor şi copiii. Şi toate dobi-toacele lor şi prăzile cetăţilor le-am prădat noao. Şi am luat întru vreamea aceaea pămîntul den mînile celor doi împăraţi amo-reilor, carii era decinde de Iordan, de la pîrîulArnon şi pînă la muntele Aermon.  Finiciinumescu pre Aermon Saniior şi amoreul aunumit pre dînsul Sanir -. Toate cetăţileMisor şi tot Galaadul şi tot Vasaanul, pînă laElha şi Edrain  cetăţile împărăţiei lui Og, laVasan.  Căce numai Og, împăratul Vasa-nului, au rămas de la Rafain. Iată patul lui, patde hier, fată aceasta întru marginea feciorilor lui Aman, de 9 coţi lungimea lui şi de 4 coţi lăţimea lui, cu cotul omului -. Şi pămîntul acela l-am moştenit în vreamea aceaea de la Aroir, carii iaste la ţărmurele pîrîului Arnon; şi jumătate de muntele Galaad şi cetăţile lui  am dat lui Ruvin şi lui Gadu. Şi ce au rămas al lui Galaad şi tot Vasanul împărăţiei lui Og am dat la jumătate de neamul lui Manasi; şi tot pemprejurul Argovului, tot Vasanul, acela pămîntul lui Rafain se va socoti. Şi Iair, feciorul lui Manasi, au luat tot împrejurul Argov, pînă la hotarăle Gargasi şi Mahethi; au numit pre dînsele pre numele lui, pre Vasan, Aroth, Iair, pînă în ziua aceasta. Şi lui Mahir am dat Galaadul. Şi lui Ruvin şi lui Gadu am dat de la Galaadu pînă la pîrîul Arnon, în mij- locul pîrîului  hotar, şi pînă la Iavoc pîrîul- hotar fiilor lui Aman. Şi Arava şi Iordanul  hotar, de la Mahenereth şi pînă la Marea Arava, Marea Sării, de la Asidoth pre Fasga, de la răsărit. Şi am poruncit voao în vrea- mea aceea zicînd: 'Domnul Dumnezeul vostru au dat voao pămîntul acesta cu sorţu; înarmîn- du-vă, păsaţi înaintea feaţii fraţilor voştri, fii lor lui Israil, tot cel cuminte; Afară den fămeile voastre şi copiii voştri şi dobitoacelevoastre; ştiu că multe dobitoace-s la voi,lăcuiască întru cetăţile voastre, care vă le-amdat voao, Pînă va potoli Domnul Dumne-zeul nostru pre fraţii voştri, ca şi pre voi, şivor moşteni şi aceştea pămîntul carele Dom-nul Dumnezeul vostru dă lor decinde de Ior-dan; şi vă veţi învîrteji fieştecarele la moşteni-rea lui care am dat voao'. Şi lui Iisus am poruncit în vreamea aceaea, zicîndu: 'Ochiivoştri au văzut toate cîte au făcut DomnulDumnezeul nostru la aceşti doi împăraţi; aşava face Domnul Dumnezeul nostru la toateîmpărăţiile asupra cărora tu treci acolo. Să nu vă teameţi de dînşii, căce Domnul Dumnezeulvostru, El Să va bate pentru voi'. Şi m-am rugat Domnului în vreamea aceaea,zicîndu: "Doamne, Doamne, Tu ai început a arăta slugii Tale vîrtutea Ta şi putearea Ta şimîna cea tare şi braţul cel naltu! Pentru căciiaste Dumnezeu în ceriu au pre pămîntu,Carele va face în ce chip ai făcut Tu şi dupăputearea Ta? Trecîndu dară, voiu vedea pămîntul cel bun, acesta carele iaste decindeade Iordan, muntele acest bun şi Andiliva-nul'. Şi m-au trecut cu vedearea Domnul pre mine, pentru voi, şi nu m-au ascultat; şizise Domnul cătră mine: 'Destul iaste ţie, sănu mai adaogi încă a grăi cuvîntul acesta.Suie-te pre vîrhul celui cioplit şi priveaşte cu ochii spre mare şi miazănoapte şi amiazăzi şirăsărit şi vezi cu ochii tăi, căce nu vei treacepre Iordanul acesta. Şi porunceaşte lui Iisus şi-l întăreaşte pre el şi-l îndeamnă predînsul, pentru că acesta va treace înainteafeaţii nărodului acestuia şi el va moşteni lortot pămîntul carele ai văzut'. Şi şădeam în crîngu aproape de casa lui Fogor.<Cap IV>Şi acum, Israil, asculta direptăţile şi  judecăţile cîte eu vă învăţu pre voi astăzi să faceţi, pentru ca să trăiţi, şi, întrîndu înlăuntru, să moşteniţi pămîntul carele Domnul Dumnezeul părinţilor voştri dă voao cu sorţu. Să nu adaogeţi cătră cuvîntul carele eu poruncescu voao şi să nu luaţ de la dînsul; păziţ poruncile Domnului Dumnezeului vostru, cîte eu poruncescu voao astăzi. Ochii voştri au văzut toate cîte au făcut Domnul Dumnezeul vostru lui Veelfegor, căce tot omul carele au mărsu denapoia lui Veelfegor, l-au surpat pre dînsul Domnul Dumnezeul vostru dentre voi. Iară voi, ceia ce zăceaţi aproape de  Domnul Dumnezeul nostru, trăiţ toţi în ziua de astăzi. Vedeţi, arătat-am voao dereptăţi şi ju- decăţi, după cum mi-au poruncit Domnul Dum- nezeul mieu să faceţi voi aşa în pămîntul carele meargeţi voi acolo să moşteniţi pre dînsul. Şi  veţ păzi şi veţi face, pentru că aceasta iaste<p 128>înţelepciunea voastră şi mintea înaintea toate limbile cîţi vor auzi toate direptăţile aceastea şi vor grăi: 'Iată nărodu înţelept şi ştiutoriu, limba cea mare aceasta'. Căci care limbă mare, care iaste lui dumnezeu apropiindu-se de ei ca Domnul Dumnezeul nostru, întru toate întru care vom chema pre Dînsul?  Şi care limbă mare, care iaste lui direptăţi şi judecăţi direapte, după toată lea- gea aceasta care eu dau înaintea voastră astăzi? Fereaşte-te pre tine şi păzeaşte sufletul tău tare, să nu uiţi toate cuvintele carele au văzut ochii tăi şi să nu lipsască de la inima ta toate zilele vieţii tale; şi vei învăţa pre fiii tăi şi pre fiii fiilor tăi. În ziua întru care aţi stătut înaintea Domnului Dumnezău- lui vostru, la Horiv, în ziua adunării, căce zise Domnul cătră mine: 'Adună cătră Mine noro- dul şi să asculte cuvintele Meale ca să înţe- leagă, să să teamă de Mine toate zilele cîte ei trăiescu pre pămînt, şi pre fiii lor vor învăţa'.  Şi aţi venit şi aţi stătut supt munte, şi muntele ardea cu foc pînă în ceriu, întunearec, negură ceaţă, glas mare. Şi au grăit Domnul Dum- nezău cătră voi în munte, den mijlocul focului glas de cuvinte; voi aţi auzit, şi asămănare n-aţi văzut, fără numai glas. Şi v-au spus voao făgăduinţa Lui, carea au poruncit voao să faceţi, ceale  cuvinte, şi le-au scris pre eale pre doao leaspezi de piatră. Şi mi-au poruncit Domnul întru vreamea aceaea să vă învăţu pre voi direptăţi şi judecăţi, să le faceţi voi aceastea pre pămînt la carele voi întraţi acolo să moşteniţi pre el. Şi păziţi foarte sufletele voastre, căce n-aţ văzut toată asămă- narea în ziua care au grăit Domnul cătră voi în muntele Horiv, den mijlocul focului. Să nu faceţi fărădeleage şi să nu vă faceţi voao cio- plit, asămănare tot chipul, asămănare a parte bărbătească au fămeiască, Şi sămănarea a tot dobitocul cărora sînt pre pămînt, asămă- narea a toată pasărea zburătoare carea zboară supt ceriu, Asămănarea a tot tîrîto- riul carele să tîraşte pre pămînt, asămănarea a tot peaştele cît iaste în apă, dedesuptul pămîntului. Ca să nu cauţi în ceriu vreodi- nioară şi, văzînd soarele şi luna şi stealele şi toate podoabele ceriului, înşălîndu-te să te închini lor şi să slujeşti lor, carele au împărţit Domnul Dumnezăul tău pre dînsele la toate limbile ce sînt supt ceriu. Iară pre voi v-au luat Domnul Dumnezău şi v-au scos pre voi den cuptoriul cel de hier, den Eghipet, ca să fie Lui norod şi sorţu ca în ziua aceasta. Şi  Domnul Dumnezău S-au mîniat pre mine pen- tru ceale ce s-au zis de la voi şi S-au jurat pentru ca să nu trec Iordanul acesta şi pentru ca să nu mergu în pămîntul carele Domnul Dumnezău dă ţie cu sorţu. Pentru că eu moriu întru  acesta şi nu trec Iordanul acesta; iară voi trea- ceţi şi veţi moşteni pămîntul cel bun acesta. Feriţi-vă voi ca să nu uitaţi făgăduinţa Dom-nului Dumnezăului vostru carea au făgăduitcătră voi şi să nu faceţi voao singuri cioplitu,asămănare den toate cîte au poruncit ţieDomnul Dumnezăul tău. Pentru că Dom-nul Dumnezăul tău foc topitoriu iaste, Dum-nezău rîvnitoriu. Iară să vei naşte fiiu, şi fii fiilor tăi, şi veţi zăbovi pre pămînt şi veţi facefărădeleage şi veţi face cioplit, asămănarefieştecăruia, şi veţi face răul înaintea Domnu-lui Dumnezăului vostru, ca să-L mîniaţi preDînsul, Vă mărturisescu voao astăzi, pre ceriu şi pre pămînt, că cu perire veţi peri depre pămîntul la carele voi treaceţi Iordanulacolo ca să-l moşteniţi pre el; nu veţi întîrzia zile pre dînsul, fără numai cu surpare vă veţi surpa. Şi va sămăna Domnul pre voi întru  toate limbile şi veţi rămînea puţini la număr, la limbi întru carea va băga Domnul pre voi acolo. Şi vă veţi închina acolo la alţi dum- nezăi, la fapte de mîini omeneşti, leamne şi pietri, care nu vor vedea, nice vor auzi, nice vor mînca, nice vor mirosi. Şi veţi cerca  acolo pre Domnul Dumnezăul vostru şi-L veţi afla pre El cîndu-L veţ cerca dentru toată inima ta şi dentru tot sufletul tău, întru pri- mejdia ta. Şi te vor afla toate cuvintele  aceastea la zilele ceale de apoi şi te vei întoarce la Domnul Dumnezăul tău şi vei asculta glasul Lui, Că, Dumnezău îndură- toriu şi milostiv, Domnul Dumnezăul tău nu te va părăsi, nice te va surpa pre tine, nu va uita făgăduinţa părinţilor tăi, carea au jurat lor. Întrebaţi zilele ceale mai denainte,  ceale ce s-au făcut mai nainte de tine, den ziua carea au zidit Dumnezău om pre pămînt, şi pre marginea ceriului pînă la marginea ceriu- lui, de s-au făcut după cuvîntul acest mare şi s-au înţeles într-acesta chip. De au auzit  limbă glas al Dumnezăului viu grăindu den mijlocul focului, în ce chip ai auzit tu şi ai trăit? De au ispitit Dumnezău întrîndu să ia  Luiş limbă den mijlocul limbii, întru ispitire, şi în seamne şi în minuni şi în războiu şi în mînă tare şi cu braţ naltu şi cu videnii mari, după toate cîte au făcut Domnul Dumnezăul nostru la Eghipet înaintea ta văzînd? Ca să ştii  tu căce Domnul Dumnezeul tău acesta Dumnezău iaste şi nu iaste încă afară dentr-Însul. De la ceriu auzit fu glasul Lui  ţie, să te cearte pre tine şi pre pămînt au ară- tat ţie focul Lui cel mare şi cuvintele Lui le-ai auzit den mijlocul focului. Pentru căci au  iubit pre El părinţii tăi şi au ales semenţia lor după dînşii, pre voi, şi te-au scos El<p 129> pre tine cu vîrtutea Lui cea mare den Eghipet, Ca să surpe limbi mari şi mai tari decît tine înaintea feaţii tale, să te bage înlăuntru, să dea ţie pămîntul lor moştenire, în ce chip ai astăzi. Şi vei cunoaşte astăzi şi te vei întoarce cu cugetul, căci Domnul Dumnezăul tău acesta e Dumnezău întru ceriu sus şi pre pămînt jos, şi nu iaste încă afară dentr-Însul. Şi vei cruţa poruncile Lui şi direptăţile Lui cîte eu porun-cescu ţie astăzi, pentru ca să ţi să facă ţie bine,şi fiilor tăi după tine, pentru ca să vă faceţiîndelungaţi de zile pre pămîntul carele Dom-nul Dumnezăul tău dă ţie toate zilele".Atuncea osebi Moisi  cetăţi decinde de Ior-dan, de cătră răsărita soarelui, Să fugăacolo ucigaşul carele va ucide pe aproapelesău neştiindu şi acesta neurîndu pre dînsulmai nainte de ieri şi alaltaieri; şi va fugi la unaden cetăţile aceastea şi va trăi: Vosorul lapustiiu, în pămîntul cel şăsu - lui Ruvin, şiRamoth la Galaad  lui Gadi şi Gavlonul laVasan  lui Manasi. Aceasta e leagea careau pus Moisi înaintea fiilor lui Izrail.Aceastea-s mărturiile şi direptăţile şi judecă-ţile cîte au grăit Moisi fiilor lui Izrail în pustiiu,ieşind ei den pămîntul Eghipetului, De-cinde de Iordan, în vale, aproape de casa luiFogor, la pămîntul lui Sion, împăratul amo-reilor, care lăcuia la Iesevon, pre carele auucis Moisi. Şi fiii lui Izrail, ieşind ei denpămîntul Eghipetului, şi au moştenit pămîntullui şi pămîntul lui Og, împăratul Vasanului, adoi împăraţi amoreilor, care era decinde deIordan, despre răsărita soarelui, De laAroir, care iaste la marginea pîrîului Arnon, şipre muntele lui Sion, care iaste Aermon,Toată arăpimea decindea de Iordan, desprerăsărita soarelui, supt Asidoth cea cioplită.<Cap V>Şi chemă Moisi pre tot Israilul şi zisecătră ei: "Ascultă, Israile, direptăţileşi judecăţile cîte eu grăiescu întruurechile voastre întru ziua aceasta, şiveţi învăţa pre eale şi le veţi păzi să lefaceţi. Domnul Dumnezeul vostru au puscătră voi făgăduinţă la Horiv. Şi nu lapărinţii voştri au pus Domnul făgăduinţaaceasta, fără de numai cătră voi, şi voiaicea toţi vii astăzi. Faţă cătră faţă au grăitDomnul cătră voi în munte, den mijlocul focu-lui, Şi eu stam în mijlocul Domnului şi întrumijlocul vostru în vreamea aceaea, ca să văspuiu voao cuvintele Domnului  căce v-aţspăriat de cătră faţa focului şi nu v-aţ suit lamunte  zicîndu: 'Eu sînt Domnul Dum- nezeul tău, Cela ce te-am scos den pămîn-tul Eghipetului, den casa robiei. Nu-ţ vorfi ţie dumnezei alţii înaintea feaţii Meale.Să nu faci ţie cioplit, nici asămănare de tot cîte-s în ceriu sus şi cîte-s pre pămîntu jos şicîte-s în ape dedesuptul pămîntului. Să nu te închini lor, nici să slujăşti lor, că Eu sîntuDomnul Dumnezăul tău, Dumnezeu rîvnito-riu, răsplătind păcatul părinţilor pre feciori,pre a treia şi a patra rudă, celora ce Mă urăscupre Mine' Şi făcîndu milă la mii celora ce Mă iubăscu pre Mine şi celora ce păzescuporuncile Meale. Să nu iai numele Domnu-lui Dumnezăului tău în deşărt, pentru că nu vacurăţi Domnul Dumnezăul tău pre cela ce ianumele Lui pre deşărt. Păzeaşte ziua sim-beţilor, să o sfinţeşti pre ea, în ce chip ţ-auporuncit Domnul Dumnezăul tău. Şase zile vei lucra şi vei face toate lucrurile tale, Iară în ziua a şaptea, simbete Domnului Dumne-zăului tău, să nu faci întru ea tot lucrul tu, şifeciorul tău, şi fata ta, sluga ta şi slujnica ta,boul tău şi cel de supt jugul tău, şi tot dobitocultău, şi cel nemearnic cela ce e înlăuntrul uşi-lor tale, pentru ca să să odihnească sluga ta, şislujnica ta, şi cel de supt jugul tău, ca şi tine.Şi-ţ vei aduce aminte cum slugă ai fost în pămîntul Eghipetului şi te-au scos DomnulDumnezăul tău de acolo cu mînă tare şi cubraţu naltu; pentru aceaea ţ-au poruncit ţieDomnul Dumnezăul tău ca să păzeşti ziuasimbetelor şi să o sfinţeşti pre ea. Cin-steaşte pre tatăl tău şi pre maica ta, în ce chipau poruncit ţie Domnul Dumnezăul tău,pentru ca să ţi să facă ţie bine şi pentru casă te facă îndelungat de ani pre pămîntulcarele Domnul Dumnezău îl dă ţie. Să nu ucizi. Să nu preacurveşti. Să nu furi.  Să nu mărturiseşti minciuni asupra aproape-lui tău, mărturie mincinoasă. Să nu poh-teşti muiarea aproapelui tău, să nu pohteşticasa aproapelui tău, nice ţarina lui, nice slugalui, nice slujnica lui, nice boul lui, nice celui cestă supt jugul lui, nice a tot dobitocul lui, nicetoate cîte sînt la aproapele tău'. Aceaste cuvinte au grăit Domnul cătră toată adunareavoastră în munte, în mijlocul focului, întunea-ric, negură, ceaţă, glas mare; şi nu mai adaoseşi au scris pre eale pre doao leaspezi de piatrăşi mi-au dat mie. Şi fu după ce aţi auzit gla-sul den mijlocul focului, şi muntele ardea cufoc, şi aţ venit cătră mine toţi povăţuitoriineamurilor voastre şi bătrînimea voastră şiziceaţi: 'Iată, au arătat noao Domnul Dumnezăul nostru slava Lui, şi glasul Luiam auzit den mijlocul focului. În ziua aceastaam văzut cum va grăi Dumnezău cătrăom şi va trăi. Şi acum să nu murim, căce <p 130> ne va topi pre noi focul cel mare acesta; să vom adaoge noi a auzi glasul Domnului Dum- nezăului nostru încă, şi vom muri. Pentru că ce trup sau cine au auzit glasul Dumnezău- lui celui viu grăindu den mijlocul focului, ca noi, şi va trăi? Apropii-te tu şi auzi oaricîte va zice Domnul Dumnezăul nostru cătră tine şi vom auzi şi vom face'. Şi auzi Domnul glasul cuvintelor voastre grăind cătră mine şi zise Domnul cătră mine: 'Auzit-am glasul cuvintelor norodului acestuia: cîte au grăit cătră tine, pe direptate au grăit toate. Cine va da să fie aşa inima lor întru dînşii, ca să să teamă de Mine şi să păzească poruncile Meale toate zilele, ca să fie lor bine, şi fiilor lor, pren veac? Pasă,  zi lor: 'Întoarceţi-vă voi la casele voastre!' Iară tu aicea stăi cu Mine şi voiu grăi cătră tine poruncile toate şi drep- tăţile şi judecăţile cîte vei învăţa pre ei şi să facă aşa pre pămîntul carele Eu dau lor cu sorţu'. Şi să vă păziţi a face în ce chip au poruncit ţie Domnul Dumnezăul tău, să nu vă abateţi în direapta, nice în stînga După toată calea care au poruncit ţie Domnul Dum- nezăul tău ca să mergi întru dînsa, ca să te odihnească şi să fie ţie bine şi să vă îndelun- gaţi cu zile pre pămînt pre carele veţi moş- teni de tot.<Cap VI>Şi aceastea-s poruncile şi dreptăţile şijudecăţile cîte au poruncit DomnulDumnezăul vostru să învăţu pre voisă faceţi aşa la pămîntul care mear- geţi acolo să moşteniţi pre el,Pentru ca să vă teameţi de Domnul Dumne-zăul vostru, să păziţi toate direptăţile Lui şiporuncile Lui, carele eu ţie poruncescu astăzi,tu, şi fiii tăi, şi fiii fiilor tăi, toate zilele vieţiitale, pentru ca să vă îndelungaţi cuzilele. Şi ascultă, Israile, şi păzeaşte să faci,ca bine să fie ţie şi pentru ca să vă înmulţiţfoarte, după cum au grăit Domnul Dumnezeulpărinţilor tăi să dea ţie pămîntul carele curămiare şi lapte. Şi aceastea-s direptăţile şijudecăţile cîte au poruncit Domnul fiilor Israilîn pustiiu, ieşindu ei den pămîntul Eghipetu- lui. Ascultă, Israile: Domnul Dumnezeulnostru Domnul unul iaste. Şi să iubeşti preDomnul Dumnezeul tău den toată inema ta şiden tot sufletul tău şi den toată puteareata. Şi vor fi cuvintele aceastea, cîte euporuncescu ţie astăzi, în inema ta şi întrusufletul tău. Şi le vei prepune pre ealeînaintea fiilor tăi şi vei grăi întru ei şăzînduacasă şi mergîndu înainte pre cale, şi dor-mindu şi sculîndu-te. Şi le vei lega pre ealeîntru semnu pre mîna ta şi vor fi neclintiteînaintea ochilor tăi. Şi le veţ scrie pre eale la stîlpii uşii caselor voastre şi a porţilorvoastre. Şi va fi cîndu te va băga înlăuntru pre tine Domnul Dumnezeul tău la pămîntulcare au jurat părinţii voştri, lui Avraam şi luiIsaac şi lui Iacov, să dea ţie cetăţi mari şi bune,care nu le-ai zidit, Case pline de toate  bunătăţile, pre care nu le-ai umplut, gropicioplite, care nu le-ai cioplit, vii şi maslini,care n-ai sădit; şi mîncîndu şi săturîndu-te,Ia-te aminte pre tine, să nu se lăţească inema ta şi vei uita pre Domnul Dumnezeul tău, Celace te-au scos den pămîntul Eghipetului, dencasa robiei. De Domnul Dumnezeul tău să te temi şi Lui singur să-I slujeşti şi cătră Elsă te lipeşti şi pre numele Lui să te juri.Să nu mergi denapoia altor dumnezei, de cătră dumnezeii limbilor ce-s premprejurulvostru, Că Dumnezeu rîvnitoriu  Domnul Dumnezeul tău întru tine; să nu Să urgiseascăcu mînie Domnul Dumnezeul tău în tine şi teva surpa de cătră faţa a tot pămîntul. Să nu ispiteşti pre Domnul Dumnezeul tău în cechip L-aţ ispitit la ispită. Păzindu să păzeşti poruncile Domnului Dumnezeului tăuşi mărturiile Lui şi direptăţile Lui cîte auporuncit ţie. Şi vei face cel plăcut şi cel bun înaintea Domnului Dumnezeului tău, pentruca să fie ţie bine şi, întrîndu, vei moştenipămîntul cel bun care au jurat Domnul părin-ţilor voştri, Ca să goneşti pre toţi vrăjmaşii tăi înaintea feaţii tale, după cum au grăitDomnul. Şi va fi cîndu te va întreba ficiorul tău mîine, zicîndu: 'Carele-s mărturiile şidireptăţile şi judecăţile cîte au poruncit Dom-nul Dumnezeul nostru noao?', şi vei grăi fiiu-lui tău: 'Robi eram lui Faraon la pămîntul Eghipetului, şi ne-au scos pre noi DomnulDumnezeu de acolo, cu mînă tare şi cu braţunalt. Şi au dat Domnul Dumnezeu seamne şi minuni mari, şi reale, la Eghipet la Faraonşi la casa lui şi întru putearea lui, înainteanoastră. Şi pre noi ne-au scos Domnul Dumnezeul nostru de acolo, pentru ca să neaducă pre noi înlăuntru, să ne dea pămîntulacesta, care au jurat Domnul Dumnezeulnostru părinţilor noştri să dea noao. Şi porunci noao Domnul să facem toate dreptă-ţile aceastea, să ne teamem de Domnul Dum-nezeul nostru, pentru ca să fie noao binepreste toate zilele, ca să trăim ca şiastăzi. Şi milostenie va fi noao, de ne vom păzi a face toate poruncile legii aceştiia înain-tea Domnului Dumnezeului nostru, în ce chipau poruncit noao'.<Cap VII>Şi va fi cîndu te va băga pre tine Dom-nul Dumnezeul tău la pămîntul carelevei întra acolo să-l moştineşti, şi varădica limbi mari şi multe den naintea<p 131>feaţii tale, pre heteu şi pre ghergheseu şi preamoreu şi pre hananeu şi pre ferezeu şi preeveu şi pre evuseu, şapte limbi mari şimulte Şi mai tare decît voi, şi va da pre eiDomnul Dumnezeul tău în mînile tale şi veilovi pre ei, cu pierzare vei piarde pre ei, sănu pui cătră ei făgăduinţă, nice să miluieştipre ei, Nici să vă încuscriţ cătră ei, fata tasă nu o dai feciorului lui şi fata lui să nu o iaifiiului tău, Pentru că vei despărţi pre fecio-rul tău de cătră tine şi va sluji la dumnezeistriini şi Să va scîrbi pre voi Domnul cu mînieşi te va surpa pre tine în grabă. Ce aşa săfaceţi lor: capiştile lor să le surpaţi şi stîlpii lorsă-i fărîmaţi şi pădurile lor să le tăiaţi şi cealecioplite ale bozilor lor să le ardeţi cufoc. Căci nărodu sfînt eşti Domnului Dum-nezeului tău şi pre tine te-au ales DomnulDumnezeul tău să fii Lui nărodu avut decîttoate limbile cîte-s pre faţa pămîntului. Nucăci sînteţi mai mulţi decît toate limbile v-auales Domnul pre voi şi v-au osebit pre voiDomnul  pentru că voi sînteţi mai puţinidecît toate limbile -, Ce pentru căci văiubeaşte Domnul pre voi şi, păzindu jurămîn-tul care au jurat părinţilor voştri, v-au scospre voi Domnul cu mînă tare şi cu braţ naltu şite-au mîntuit pre tine den casa robiei, denmîna lui Farao, împăratul Eghipetului. Şi vei cunoaşte că Domnul Dumnezeul tăuacesta e Dumnezeu, Dumnezeu cel credin-cios, Cela ce păzeaşte făgăduinţa Sa şi milacelora ce iubăscu pre Dînsul şi celora cepăzescu poruncile Lui întru o mie derude Şi dîndu celora ce-L urăscu pre Elînaintea feaţii a surpa pre dînşii. Şi nu vazăbăvi celor ce-L urăscu, înaintea feaţii va dalor. Şi vei păzi poruncile şi direptăţile şijudecăţile aceastea, cîte eu poruncescu ţieastăzi să faci. Şi va fi cîndu veţi auzi direp-tăţile aceastea toate şi le veţi păzi şi le veţi face, şi va păzi Domnul Dumnezeul tău ţie făgăduinţa şi mila, în ce chip au jurat părinţi- lor voştri, Şi te va iubi şi te va blagoslovi şi te va înmulţi, şi va blagoslovi fiii pîntecelui tău şi roada pămîntului tău, grîul tău şi vinul tău şi untu-de-lemnul tău, cirezile vacilor tale şi turmele oilor tale, pre pămîntul care au jurat Domnul părinţilor tăi să dea ţie. Şi blagos- lovit să fii mai vîrtos decît toate limbile. Nu va fi întru voi fără de rodu, nici sterpu, nici în dobitoacele tale. Şi va rădica Domnul Dum- nezeul tău de la tine toată slăbiciunea şi toate boalele Eghipetului ceale reale, care le-ai văzut şi cîte ai cunoscut, nu le va pune preste tine, şi le va pune pre eale preste toţi ceia ce urăscu pre ti- ne. Şi vei mînca toate prăzile limbilor care Domnul Dumnezeul tău dă ţie; să nu mîntu-iască ochiul tău pre eale şi să nu slujăşti bozi-lor lor, căci piadecă iaste ţie aceasta. Iară să vei zice întru cugetul tău că 'Multă e limbaaceasta decît eu, cum voiu putea să surpu predînşii?', Să nu te temi de ei; cu aduceri aminte îţ vei aduce aminte cîte au făcut Dom-nul Dumnezeul tău lui Farao şi tuturor eghip-teanilor, Bîntuialele ceale mari carele au văzut ochii tăi, seamnele acealea şi minunileceale mari acealea, mîna cea tare şi braţul celnaltu, în ce chip te-au scos pre tine DomnulDumnezeul tău. Aşa va face Domnul Dumne-zeul nostru tuturor limbilor de carei tu temide cătră faţa lor. Şi viespile va trimiteDomnul Dumnezeul tău la ei pînă să vorsurpa cei rămaş şi cei ascunşi de cătrătine. Nu te vei răni de cătră faţa lor, căci Domnul Dumnezeul tău întru tine  Dumne-zeu mare şi tare. Şi va potopi de tot Dom-nul limbile aceastea de cătră faţa ta, cîte puţin,puţin, nu vei putea să-i topeşti pre eidegrabă, Pentru ca să nu să facă pămîntulpustiiu şi să vor înmulţi preste tine jîganiileceale sălbatece. Şi va da pre ei DomnulDumnezeul tău în mîinile tale şi vei piarde preei cu pierzare mare, pînă îi veţ surpa preei, Şi va da pre-mpăraţii lor în mîinile tale şi va peri numele lor den locul acela: Nu va stanimeni împotrivă înaintea feaţii tale' pînăunde vei surpa pre ei. Ceale cioplite ale dumnezeilor lor să le ardeţi cu foc şi să nupohteşti argint, nici aur de la dînşii să iai ţie,ca să nu greşeşti pentru aceasta, căci urîciuneDomnului Dumnezeului tău iaste. Şi să nu aduci scîrbă în casa ta şi anathema vei fi, ca şiaceasta; cu urîciune să urăşti şi cu scîrbuire săscîrbeşti, căci anathema iaste.<Cap VIII>Toate poruncile carele eu poruncescuvoauă astăzi, să păziţi a face aceastea,pentru ca să trăiţi şi să vă înmulţiţ şisă întraţi şi să moşteniţi pămîntul celbun carele au jurat Domnul Dumne-zăul părinţilor voştri. Şi-ţ vei aduce aminte de toată calea care au adus pre tine Domnul Dumnezăul tău în pustiiu, pentru ca să te chi-nuiască pre tine şi să te ispitească, şi să vorpriceape ceale den inima ta, de vei păziporuncile Lui au ba. Şi te-au chinuit şi te-auflămînzit şi te-au hrănit cu mana care n-auştiut părinţii tăi, pentru ca să ţi le spuie ţie cănu numai pre pîine singură va trăi omul, cepreste tot cuvîntul care iase pren rostul luiDumnezău va trăi omul. Hainile tale nu s-au ros de la tine, picioarele tale nu s-aubătut, iată, 40 de ani. Şi vei cunoaşte cu ini-ma ta că, în ce chip oricarele om va certa prefiiul său, aşa Domnul Dumnezăul tău va certa<p 132>pre tine, Şi vei păzi poruncile DomnuluiDumnezăului tău, să mergi întru căile Lui şi săte temi de Dînsul, Că Domnul Dumnezăultău te va băga pre tine la pămînt bun şi mult,unde-s pîrîie de apă şi izvoară a fără-fundurilor ieşind pren cîmpuri şi pren munţi, Pă-mîntul al grîului şi al orzului, vii, smochini,rodii, pămîntul maslinului, untdelemnului şial mierii, pămînt pre carele nu cu sărăcievei mînca pîinea ta şi nu te vei lipsi nimica preel, pămîntul carele pietrile lui  hier, şi denmunţii lui vei săpa aramă. Şi vei mînca şi tevei sătura şi vei blagoslovi pre Domnul Dum-nezăul tău pre pămîntul cel bun carele au datţie. Ia-te aminte, nu uita pre Domnul Dum-nezăul tău, ca să nu păzeşti poruncile Lui şijudecăţile şi direptăţile Lui cîte eu poruncescuţie astăzi, Ca nu cîndai, mîncînd şi săturîn-du-te, şi case bune zidind şi lăcuind întru eale,Şi boii tăi şi oile tale înmulţindu-se ţie, argin-tul şi aurul înmulţindu-se ţie şi toate cîte-s latine înmulţindu-să ţie, Te vei înălţa cuinima ta şi vei uita pre Domnul Dumnăzăultău, Cela ce te-au scos den pămîntul Eghipe-tului, den casa robiei, Cela ce te-au aduspren pustiiul cel mare şi înfricoşatul, acelaunde şărpi muşcînd, şi scorpii, şi seate, undenu era apă, Cela ce ţ-au scos ţie den piatrăcolţurată izvor de apă, Cela ce te-au hrănitcu mană în pustiiu, care n-ai ştiut tu şi n-auştiut părinţii tăi, pentru ca să te chinuiască şisă te ispitească, să-ţi facă ţie bine la ceale deapoi ale tale. Şi să nu zici întru inima ta: 'Vîrtutea mea şi tăria mînii meale mi-au făcut mie putearea cea mare aceasta'. Şi vei pomeni pre Domnul Dumnezăul tău, că El dă ţie puteare ca să faci vîrtute şi pentru ca să întărească făgăduinţa Lui, care au jurat părin-ţilor tăi, ca astăzi. Şi va fi de vei uita cuuitarea pre Domnul Dumnăzăul tău şi veimearge pre urma altor dumnăzăi şi vei slujilor şi te vei închina lor, mărturisescu voaoastăzi pre ceriu şi pre pămînt cum cu pierzareveţi peri; În ce chip şi cealealalte limbi cîteDomnul Dumnezău piarde de cătră faţavoastră, aşa veţi peri, pentru căce n-aţi ascul-tat glasul Domnului Dumnezăului vostru.<Cap IX>Ascultă, Israil, tu treci astăzi Iordanul ca să întri să moşteneşti limbi mari şi tari mai vîrtos decît voi, cetăţi mari şi cu zidiuri pînă în ceriu, Norod mare şi mult şi înalt, feciorii luiEnac, pre carii tu ştii şi tu ai auzit:'Cine au stătut împotriva feaţii feciorilor luiEnac?' Şi vei cunoaşte astăzi că DomnulDumnezăul tău, Acesta va mearge înain-tea feaţii tale, foc topitoriu iaste. Acesta vasurpa pre ei şi Acesta îi va întoarce pre ei decătră faţa ta şi-i va surpa pre ei şi-i va piardepre ei de sîrg, după cum au zis ţie Domnul.Să nu zici întru inima ta, cînd va piarde Dom-nul Dumnezăul tău limbile aceastea înainteafeaţii tale, zicînd: 'Pentru direptăţile mealem-au băgat pre mine Domnul să moştenescupămîntul acest bun', ce pentru păgînătatealimbilor acestora Domnul va surpa pre ei decătră fţta ta. Nu pentru direptatea ta, nice pentru curăţia inimii tale tu întri ca să moşte-neşti pămîntul lor, ce pentru păgînătatea şifărădeleagea limbilor acestora Domnul vasurpa pre dînşii den naintea feaţii tale şipentru ca să întărească fagăduinţa care aujurat Domnul părinţilor voştri, lui Avraam şilui Isaac şi lui Iacov. Şi vei cunoaşte astăzi că nu pentru direptăţile tale Domnul Dumne-zăul tău dă ţie pămîntul cel bun acesta să-lmoşteneşti, căci norod năsilnic la grumazeşti. Adu-ţi aminte, să nu uiţi cîte ai mîniat pre Domnul Dumnezăul tău în pustie, denziua ce aţ ieşit den pămîntul Eghipetului pînăaţ venit la locul acesta, neascultînd făceaţiceale cătră Domnul. Şi la Horiv aţ mîniat pre Domnul şi S-au mîniat Domnul pre voi, săsurpe pre voi. Suindu-mă eu în munte să iau leaspezile ceale de piatră, leaspezi defăgăduinţă, care le-au făgăduit Domnul cătrăvoi, şi am făcut în munte 40 de zile şi 40 denopţi, pîine n-am mîncat şi apă n-am băut,Şi mi-au dat Domnul ceale doao leaspezi de piatră scrise cu deagetul lui Dumnezău şi predînsele să scrisease toate cuvintele care augrăit Domnul cătră voi în munte, den mijloculfocului, în ziua adunării. Şi fu pren 40 de zile şi pren 40 de nopţi, au dat Domnul mieceale doao leaspezi de piatră, leaspezile făgă-duinţii. Şi zise Domnul cătră mine: 'Scoa-lă-te şi te pogoară de pripă de aici, căci aufăcut fărădeleage norodul tău, pre carii i-aiscos de la Eghipet. Au ieşit curînd den caleacarea am poruncit lor şi au făcut lor topire'.Şi zise Domnul cătră mine, zicînd: 'Grăit-am cătră tine o dată şi de doao ori, zicînd: 'Amvăzut norodul acesta şi, iată, nărod năsilnic lagrumaz iaste. Lasă-Mă să-i surp pre ei şi voiu stinge numele lor de desuptul ceriului şite voiu face pre tine în limbă mare şi tare şimult mai vîrtos decît aceasta!'. Şi întorcîn-du-mă, m-am pogorît den munte, şi mun-tele ardea cu foc, şi ceale doao leaspezi alemărturiilor  pre amîndoao mînile meale. Şi văzînd ca aţ greşit înaintea Domnului Dumne-zăului vostru şi aţ făcut voao singuri viţel topit şiaţ ieşit curînd den calea carea au poruncit Dom-nul voao să faceţi Şi, ţîind ceale doao leaspezi, <p 133>am lepădat pre eale den mînile meale şi le-am zdrobit denaintea voastră. Şi m-am rugatînaintea Domnului al doilea rînd, ca şi întîiu,40 de zile şi 40 de nopţi, pîine n-am mîncat şiapă n-am băut, pentru toate greşalele voastrecare le-aţ greşit, ca să faceţi răul înainteaDomnului Dumnezăului vostru, ca să-Lmîniaţi pre El. Şi înfricoşat sînt pentrumînie şi pentru urgie, căci S-au mîniat Dom-nul pre voi, ca să surpe pre voi; şi mă ascultăDomnul pre mine şi întru vreamea aceaea.Şi pre Aaron S-au mîniat Domnul foarte, casă-l surpe pre el, şi m-am rugat şi pentruAaron în vreamea aceaea. Şi păcatulvostru carele aţ făcut, viţelul, am luat pre el şil-am ars de tot pre el cu foc şi l-am tăiat pre elşi l-am măcinat foarte, pînă l-am făcut mărunt şi s-au făcut ca praful şi am aruncat praful la pîrîul ce pogorîia den munte. Şi întru Arde- rea şi întru Ispitirea şi întru MormînturilePohtii aţ mîniat pre Domnul Dumnezăul vos-tru. Şi cînd v-au trimis Domnul de la CadisVarni, zicînd: 'Suiţi-vă, moşteniţi pămîntulcarele Eu dau voao', şi aţ călcat cuvîntulDomnului Dumnezăului vostru şi n-aţ crezutLuişi n-aţ ascultat glasului Lui. Şi neascul-tînd aţ fost ceale de cătră Domnul den ziuacare S-au conoscut voao. Şi m-am rugat înaintea Domnului 40 de zile şi 40 de nopţi, cîte m-am rugat pentru că au zis Domnul să vă surpe pre voi, Şi m-am rugat cătră Dumnezău şi am zis: 'Doamne, Doamne,ÎImpărate al dumnezeilor, nu surpa norodul Tău şi moştenirea Ta care ai mîntuit cu vîrtu- tea Ta cea mare, pre carii ai scos den pămîn- tul Eghipetului cu vîrtutea Ta cea mare şi cu mîna Ta cea tare şi cu braţul Tău cel naltu. Adu-T*i aminte de Avraam şi de Isaac şi de Iacov, slugile Tale, cărora Te-ai jurat pre Tine; şi să nu cauţi asupra nesilniciei norodu- lui acestuia şi pre păgînătăţile lor şi pre greşa- lele lor, Ca să nu zică cîndai ceia ce lăcuiesc pămîntul de unde ai scos pre noi de acolo,zicînd: 'Pentru căce n-au putut Domnul să-ibage pre dînşii la pămîntul care au zis lor şipentru căce i-au urît Domnul pre ei, i-au scospre ei să-i ucigă la pustie'. Şi acesta e noro-dul Tău şi sorţul Tău, pre carii ai scos denpămîntul Eghipetului cu vîrtutea Ta cea mareşi cu braţul Tău cel nalt'.<Cap X>Întru aceaea vreame zise Domnulcătră mine: 'Ciopleaşte ţie doao leas-pezi de piatră, ca şi ceale dentîiu, şi tesuie cătră Mine la munte şi vei face ţiechivot de lemnu. Şi scrie-voiu preleaspezi cuvintele cîte au fost în leaspezile cealedentîiu care le-ai fărîmat şi vei pune pre eale închivot'. Şi am făcut chivot de lemnu nepu-tred şi am cioplit ceale doao leaspezi de piatră,ca şi ceale dentîiu, şi m-am suit în munte, şiceale doao leaspezi  pre amîndoao mînilemeale. Şi au scris pre leaspezi după scri-soarea cea dentîiu, ceale zeace cuvinte careleau grăit Domnul cătră voi în munte, den mijlo-cul focului, şi au dat pre eale mie Domnul.Şi întorcîndu-mă, m-am pogorît den munte şiam pus înlăuntru leaspezile, în chivotul careleam făcut, şi era acolo, după cum mi-au poruncitDomnul. Şi fiii lui Israil s-au rădicat de laViroth fiilor Ioachim Misadai. Acolo au muritAaron şi s-au îngropat acolo; şi au preoţitEleazar, fiiul lui, pentru dînsul. De acolos-au rădicat la Gadgadu, şi de la Gadgadu laEtevatha, pămîntul pîrîului apelor. Întru aceaea vreame au osebit Domnul fealiul luiLevi a rădica chivotul făgăduinţii Domnului,să stea înaintea Domnului a sluji şi a să ruga şia blagoslovi pre numele Lui pînă în ziuaaceasta. Pentru aceaea nu iaste leviţilor parte, nice sorţu între fraţii lor. DomnulDumnezăul, El  sorţul lor, în ce chip au zislor. Şi eu am stătut în munte patruzeci de zile şi patruzeci de nopţi, şi m-au ascultat Domnulpre mine şi în vreamea aceasta, şi n-au vrutDomnul să surpe pre voi. Şi zise Domnul cătră mine: 'Pasă, rădică-te înaintea norodu-lui acestuia şi să între înlăuntru şi să moşte-nească pămîntul carele am jurat părinţilor lorsă-l dau lor'. Şi acum, Israil, ce Domnul Dumnezăul tău ceare de la tini? Fără numaia te teame de Domnul Dumnezăul tău, sămergi în toate căile Lui şi să iubeşti pre El şisă slujeşti Domnului Dumnezăului tău dentoată inima ta şi den tot sufletul tău, Săpăzeşti poruncile Domnului Dumnezăului tăuşi direptăţile Lui cîte eu poruncescu ţie astăzi,pentru ca să fie ţie bine. Iată, Domnului Dumnezăului tău  ceriul şi ceriul ceriului,pămîntul şi toate cîte sînt întru el: Fără numai pre părinţii voştri au ales Domnul a-iiubi pre ei şi au ales semenţia lor împreună cudînşii, pre voi, decît toate limbile, în ziuaaceasta. Şi veţ tăia nesilnicia inimii voastre, şi cerbicea voastră să nu o mai nesilniciţ,Căce Domnul Dumnezăul vostru, Acesta e Dumnezăul dumnezăilor şi Domnul domni-lor, Dumnezăul cel mare şi tare şi înfricoşat,Carele nu aleage faţă, nice va lua dar, Cela ce face judecată nemearnecului şi săracului şivăduvei, şi iubeaşte pre cel nemearnic, să-i dealui pîine şi haină. Şi să iubiţi pre cel nemear-nic, pentru că nemearnici aţi fost în pămîntulEghipetului. De Domnul Dumnezăul tău să te temi şi Lui să slujăşti şi cătră El să te lipeşti şi pre<p 134>numele Lui să juri. El  fala ta şi El Dumne-zăul tău, Carele au făcut ţie ceale mari şi cealeslăvite, aceastea carele au văzut ochiităi. Cu şaptezeci şi cinci de suflete s-aupogorît părinţii tăi la Eghipet, iară acum te-aufăcut pre tine Domnul Dumnezeul tău ca stea-lele ceriului la mulţime.<Cap XI>Şi să iubeşti pre Domnul Dumnezeultău şi să păzeşti pazele Lui şi direptă-ţile Lui şi poruncile Lui şi judecăţileLui, toate zilele. Şi veţi cunoaşteastăzi căci nu copiii voştri cîţ nu ştiu,nici au văzut certarea Domnului Dumnezeuluitău şi măririle Lui şi mîna cea tare şi braţul celnalt, Şi seamnele Lui şi minunele Lui, cîteau făcut în mijlocul Eghipetului, lui Faraon.împăratul Eghipetului, şi a tot pămîntului,Şi cîte au făcut puterii eghipteanilor, şi carălelor şi călărimea lor cum au înecat apa MăriiRoşie preste faţa lor, gonind ei după urmavoastră, şi i-au pierdut pre ei Domnul Dum-nezeu pînă în ziua de astăzi, Şi cîte au făcutvoao în pustiiu, pînă aţ venit la locul acesta,Şi cîte au făcut lui Dathan şi lui Aviron, fecio-rilor lui Eliav, feciorul lui Ruvin, pre carii,deşchizîndu pămîntul gura lui, i-au înghiţitpre ei şi pre casele lor şi corturile lor şi toată alor aveare ce era cu ei în mijlocul a tot Israi- lul, Pentru că ochii voştri vedea toate fapteleDomnului ceale mari, cîte au făcut întruvoi astăzi. Şi veţi păzi toate poruncile Lui,cîte eu poruncescu voao astăzi, pentru ca sătrăiţ şi să vă înmulţiţ şi să întraţi şi să moş- teniţi pămîntul la carele voi treaceţi pre Ior-danul acolo, să moşteniţ pre el, Pentru casă vă îndălungaţ zilele pre pămîntul carele aujurat Domnul părinţilor voştri să le dea lor şisemenţiii lor împreună cu dînşii, pămînt carecură miare şi lapte. Pentru că iaste pămîn-tul carele meargeţ voi acolo să-l moşteniţ, nuca pămîntul Eghipetului iaste, de unde aţ ieşitde acolo, cînd seamănă sămînţa şi adapă cupicioarele ca o grădină de legumi. Iarăpămîntul carele mergi tu acolo înlăuntru să-lmoştineşti, pămînt de munte şi cîmpu, denploaia ceriului va bea apă, Pămînt precarele Domnul Dumnezeul tău îl socoteaşte,pururea ochii Domnului Dumnezeului tău pres-te el, de-nceputul anului şi pînă în sfîrşitul anu-lui. Iară să veţ asculta cu auzul toate porunci-le cîte eu poruncescu ţie astăzi, să iubeşti preDomnul Dumnezeul tău şi să-I slujeşti Lui den-tru toata inema ta şi den tot sufletul tău, Şi vada ploaie pămîntului tău după vreame, timpuriuşi tîrziu, şi-ţ vei aduna grîul tău şi vinultău şi untdelemnul tău. Şi vei da săturări laţarine dobitoacelor tale; şi mîncîndu şi sătu-rîndu-te, ia-te amente pre tine, să nu ţi sălăţească inima şi veţ călca Şi veţi sluji la alţi  dumnezei şi vă veţi închina lor. Şi mîniin-du-Se, Să va urgisi Domnul preste voi şi vaopri ceriul şi nu va fi ploaie şi pămîntul roadalui nu va da şi veţi peri degrabă den pămîntulcel bun care Domnul au dat voao. Şi veţi pune cuvintele aceastea la inima voastră şi lasufletul vostru, şi le veţi lega întru semnu premîna voastră şi vor fi neclătite înaintea ochi-lor voştri. Şi veţi învăţa pre eale pre fecio-rii voştri să le grăiască şăzînd în casă şi mer-gînd în cale, şi culcîndu-să şi sculîndu-să.Şi le veţi scrie la stîlpii uşii caselor voastre şi porţilor voastre, Pentru ca să să înmul-ţească zilele voastre şi zilele feciorilor voştripreste pămîntul carele au jurat Domnulpărinţilor tăi să dea lor ca şi zilele ceriuluipreste pămînt. Şi va fi de veţi auzi cu auzul toate poruncile aceastea carele eu poruncescuvoao astăzi să le faceţi: să iubiţ pre DomnulDumnezeul vostru, să meargeţ întru toatecăile Lui şi să vă lipiţi de El, Şi va scoate Domnul toate limbile aceastea de cătră faţavoastră şi veţi moşteni limbi mari şi mai tari,mai vîrtoase decît voi. Tot locul carele va călca urma piciorului vostru, voao va fi; denpustiiu şi den Andilivan şi den rîul cel mare,den Efrath, şi pînă la marea cea despre apusva fi hotarăle voastre. Nu va sta nimeni împotriva feaţii voastre. Şi frica voastră şicutremurul vostru va pune Domnul Dumne-zeul vostru preste faţa a tot pămîntul prestecarele veţ călca preste el, în ce chip au grăitDomnul cătră voi. Iată, eu dau înaintea voastră astăzi blagoslovenii şi blestămuri:Blagosloveniile, de veţ auzi poruncile Dom-nului Dumnezeului vostru, cîte eu poruncescuvoao astăzi, Şi blestămurile  de nu veţ asculta poruncile Domnului Dumnezăuluivostru, cîte eu poruncescu voao astăzi, şi văveţ rătăci den calea care eu am poruncit voao,mergînd să slujiţ la alţi dumnezei, pre cariinu-i ştiţ. Şi va fi cînd te va băga pre tine Domnul Dumnezăul tău la pămîntul care trecitu acolo să-l moşteneşti, şi vei da blagoslove-nia pre muntele Garizin şi blestămul premuntele Gheval. Nu-s, iată, aceastea decin-dea de Iordan, denapoia căii apusului soarelui, înpămîntul Hanaan, cela ce lăcuiaşte la apus, ţiin-du-se la Golgol, aproape de stejarul cel nalt?Pentru că voi treaceţ Iordanul, întrînd să moşteniţ pămîntul care Domnul Dumnezăulvostru dă cu sorţ toate zilele, şi veţ moştenipre el şi veţ lăcui într-însul. Şi să păziţ a face toate poruncile Lui şi judecăţile Lui care<p 135>eu dau înaintea voastră astăzi.<Cap XII>Şi aceastea-s poruncile şi judecăţilecarele veţ păzi ca să faceţ pre pămîn-tul care Domnul Dumnezăul părinţi-lor voştri dă voao cu sorţu, toate zilelecarele voi trăiţ pre pămînt: Cupierzare să piardeţ toate locurile întru care auslujit acolo limbile bozilor lor pre carii voimoşteniţ de tot, preste munţii cei nalţi, şi pre marginea mării, şi supt copaci desu; Şi săsăpaţi de tot capiştile lor şi să surpaţi stîlpiilor şi desişurile lor să le tăiaţi şi ciopliteledumnezăilor lor să le ardeţ de tot cu foc şi să piardeţ numele lor den locul acela. Să nufaceţ aşa Domnului Dumnezăului vostru, Fără numai la locul carele va aleage DomnulDumnezăul vostru întru una a cetăţilorvoastre să numească numele Lui acolo şi să săcheame, şi veţ cerca şi veţ întra acolo, Şiveţ aduce acolo arderile ceale de tot alevoastre şi jîrtvele voastre şi începăturilevoastre şi rugile voastre şi ceale de voiavoastră şi mărturisirile voastre, ceale dentîiunăscute den boii voştri şi a oilor voastre, Şiveţ mînca acolo înaintea Domnului Dumne-zăului vostru şi vă veţ bucura preste toateunde veţ pune mînile voastre, voi şi caselevoastre, după cum te-au blagoslovit Domnul Dumnezăul tău. Să nu faceţi acolo toatecîte voi faceţ aici astăzi, fieştecarele ce-i placeînaintea lui, Căci n-aţi venit pînă acum laodihnă şi la moştenirea carea Domnul Dum-nezăul nostru dă voao. Şi veţ treace Iorda-nul şi veţ lăcui pre pămîntul carele DomnulDumnezăul nostru va moşteni voao şi vaodihni pre voi de cătră toţi vrăjmaşii voştricelor dupe împrejur şi veţ lăcui cu temeiu.Şi va fi locul carele va aleage Domnul Dumne-zăul vostru să să cheame numele Lui acolo,acolo veţ aduce toate cîte eu poruncescu voaoastăzi: arderile ceale de tot ale voastre, şi jîrt-vele voastre, şi ceale preste zeciuialelevoastre, şi începăturile mîinilor voastre, şi totce e ales den darurile voastre, cîte veţ făgăduiDomnului Dumnezăului vostru. Şi vă veţbucura înaintea Domnului Dumnezăuluivostru voi, şi fiii voştri, şi featele voastre, şislugile voastre, şi slujnicele voastre, şi levitulcel de la porţile voastre, căci nu iaste lui parte,nice sorţu împreună cu voi. Fereaşte-tepre tine, să nu aduci arderile ceale de tot aletale în tot locul, oriunde vei vedea, Fărănumai la locul care va aleage Domnul Dumne-zăul tău pre dînsul întru una den cetăţiletale, acolo vei aduce toate arderile ceale detot ale tale şi acolo vei face toate cîte euporuncesc ţie astăzi. Fără numai cu toa-tă pohta ta vei junghea, şi vei mînca carnedupă pohta sufletului tău, după blagosloveniaDomnului Dumnezăului tău, care au dat ţie, întoata cetatea; cel necurat întru tine şi cel curatîntr-un loc va mînca pre el, ca o căprioară saucerb. Fără numai sîngele să nu mîncat, pre pămînt să-l vărsaţi ca apa. Nu vei putea să mănînci întru cetăţile tale zeciuiala grîului tăuşi a vinului şi a untdelemnului tău, ceale den-tîiu născute a boilor tăi şi a oilor tale; şi toaterugile, oricîte veţi ruga, şi mărturisirilevoastre şi începăturile mîinilor voastre,Fără numai înaintea Domnului Dumnezăului tău vei mînca pre eale, întru locul carele vaaleage Domnul Dumnezăul tău Lui, tu, şifeciorul tău, şi fata ta, şi sluga ta, şi slujnica ta,şi levitul tău, şi nemearnicul cel den cetăţiletale, şi te vei veseli înaintea Domnului Dum-nezăului tău preste toate unde vei pune mîna ta.Ia-te aminte pre tine să nu laşi pre levit, toată vreamea cît trăieşti pre pămînt. Iară de va lărgi Domnul Dumnezăul tău hotarăle tale, înce chip au grăit ţie, şi vei zice: 'Mînca-voiucarne!', de va pohti sufletul tău ca să mănîncecarne, întru toată pohta sufletului tău veimînca carne. Iară de va fi locul mai depăr-tat decît tine, pre carele va aleage DomnulDumnezăul tău ca să să cheame numele Luiacolo, şi vei junghea den boii tăi şi den oiletale den carele îţ va da Domnul Dumnezăultău, în ce chip ţ-am poruncit ţie, şi vei mîncaîntru cetăţile tale, după pohta sufletuluitău. După cum să mănîncă căprioara şi cer-bul, aşa vei mînca pre ea; cel curat întru tine, şicel necurat, într-acela chip va mînca. Ia-te aminte tare ca să nu mănînci sînge, căce sîn-gele lui  -  suflet. Nu să va mînca sufletul cu cărnu-rile, să nu mîncaţi pre el, Pre pămînt să vărsaţi pre el ca pre o apă. Să nu mănînce preel, Pentru ca să ţi se facă ţie bine, şi fiilor tăi, în veacu, de vei face bunul şi plăcutul înainteaDomnului Dumnezăului tău. Fără numaisfintele tale, carele se vor face ţie, şi rugiletale, luînd, vei veni la locul carele va aleageDomnul Dumnezăul tău Luiş ca să să cheamenumele Lui acolo, Şi vei face arderile ceale de tot ale tale. Cărnurile vei aduce la jîrtăvni-cul Domnului Dumnezăului tău, iară sîngelejîrtvelor tale vei turna cătră fundul jîrtăvnicu-lui Domnului Dumnezăului tău, iară cărnurilevei mînca. Păzeaşte-te şi ascultă, şi vei face toate cuvintele carele eu poruncescu ţieastăzi, pentru ca să ţi se facă ţie bine, şifiilor tăi, pînă în veaci, de vei face plă-cutul şi binele înaintea Domnului Dumnezău-luitău. Iară de va surpa Domnul Dumne-zăul tău limbile, la care mergi tu acoloca să moşteneşti pămîntul lor, de cătră faţa<p 136>ta şi vei moşteni pre dînşii de tot şi vei lăcui înpămîntul lor, păzeaşte-te pre tine, Să nucerci să urmezi lor, după ce să vor surpa eide cătră faţa ta, să nu cerci pre dumnezăii lor,zicînd: Cum fac limbile aceastea dumnezăi-lor lor, voiu face şi eu'. Să nu faci aşa Dom-nului Dumnezăului tău! Pentru că urîciunilecarele Domnul le-au urît au făcut dumnezăi-lor lor, căce şi pre feciorii lor şi pre featelelor le ard de tot cu foc bozilor lor. Totcuvîntul care eu poruncescu ţie astăzi, acestasă-l păzeşti să-l faci. Să nu adaogi preste el,nice să iai de la dînsul.<Cap XIII>Iară de să va scula întru tine proroc auvisuitoriu de vis şi va da ţie semnu auminune' Şi va veni semnu au minu-nea care au grăit cătră tine, zicînd:'Să meargem şi să slujim la alţi dum-nezăi, carii nu-i ştiţi!', Să nu ascultaţicuvintelor prorocului acestuia, au celuia cevisuiaşte visul acela, căce ispiteaşte DomnulDumnezăul vostru pre voi, ca să ştie de iubiţipre Domnul Dumnezăul vostru dentru toată inima voastră şi den tot sufletul vostru. Preurma Domnului Dumnezăului vostru sămeargeţi şi de Dînsul să vă teameţi şi porun-cile Lui să păziţi şi glasul Lui să-l ascultaţi şiLui să slujiţi şi cătră Dînsul să vă adao- geţi. Şi prorocul acela, au cela ce au visatvisul acela va muri, căci au grăit a te rătăci pretine de la Domnul Dumnezăul tău, Cela cete-au scos den pămîntul Eghipetului, Cela cete-au izbăvit pre tine den robie, să te scoaţăpre tine den calea care au poruncit ţie Dom-nul Dumnezăul tău să mergi întru dînsa. Şi săpiardeţi răul dentru voi singuri! Iară de teva ruga fratele tău despre tată-tău au despremaică-ta, au feciorul tău, au fata ta, aufămeaia ta ce e în sînul tău, sau priatenul tău,cela ce e tocma cu sufletul tău, pre ascunsuzicînd: 'Să meargem şi să slujim la alţi dum-nezei, carii n-ai ştiut tu şi părinţii tăi',De cătră dumnezeii limbilor celor de peîmprejurul vostru, celor ce să apropie ţie aucelor departe de la tine, de la marginea pămîntu- lui pînă la marginea pămîntului, Să nuvoieşti împreună cu el şi să nu asculţi pre el şisă nu se milostivească ochiol tău pre el; să nupohteşti preste el, nici să acoperi pre el.Spuindu să spui pentru el, şi mîna ta va fipreste el dentîiu ca să-l omori pre el, şi mîinilea tot nărodul lasă mai de apoi Şi-l vorucide pre el cu pietri şi va muri, căci au cercatsă te osebească pre tine de la Domnul Dumnezăul tău, Cela ce te-au scos pre tine denpămîntul Eghipetului, den casa robiei. Şi tot Israilul, auzindu, să va teame şi nu voradaoge să mai facă după cuvîntul aces-ta cel rău întru voi. Iară de vei auzi întru una den cetăţi, carele Domnul Dumnezăul tăudă ţie să lăcuieşti tu acolo, zicîndu: 'Ieşit-au oameni fără de leage dentru voi şi au osebitpre toţi ceia ce lăcuiescu cetatea lor, zicînd: 'Sămeargem şi să slujim la alţi dumnezei, cariin-aţ ştiut', Şi vei cerca, şi vei întreba, şi vei cerceta foarte şi, iată, adevarat ales  covîntul, săface scîrba aceasta întru voi, Ucigîndu să ucizi pre toţ ceia ce lăcuiescu întru cetateaaceaea cu ucidere de sabie; cu anathema veianathimisi pre ea şi toate cîte-s într-însa. Şi toate prăzile ei vei aduna la ieşirile ei şi veiarde cetatea cu foc, şi toate prăzile ei, cu totul,înaintea Domnului Dumnezenlui tău; şi va finelăcuită în veaci, nu să va mai zidi deiznoavă. Nu să va lipi nemica de anathema întru mîna ta, pentru ca să Se întoarcă Dom-nul den mînia urgiii Lui şi va da ţie milă şi teva milui şi te va înmulţi, în ce chip au grăit ţieDomnul şi în ce chip au jurat Domnul părinţi-lor tăi, De veţ asculta glasul Domnului Dumnezeului tău, să păzeşti toate poruncileLui cîte eu poruncescu ţie astăzi, să faci celbun şi cel plăcut înaintea Domnului Dumne-zeului tău.<Cap XIV>Fii sînteţ Domnului Dumnezeuluivostru. Să nu vă curăţiţ, să nu puneţipleşuvitură întru mijlocul ochilorvoştri pre mort, Căci nărodu sfînteşti Domnului Dumnezeului tău şipre tine te-au ales Domnul Dumnezeul tău săfii Lui nărod avut dentru toate limbile cîte-spre faţa pămîntului. Să nu mîncaţ toatăscîrba. Aceaste dobitoace să mîncaţ: viţel denboi şi miel den oi şi ţap den capre, Cerbu şicăprioară şi bivol şi ţap sălbatic şi inorodul şizîmbrul şi cămilopardos. Tot dobitocul ce-ie copita spintecată şi unghiaşte unghi de doaogemănări şi scoate rumăgătură, întru dobi-toace, aceastea să mîncaţ. Şi aceastea să numîncaţ, dentru ceale ce scot rumăgală şidentru ceale ce îngemenează copita şiunghiaşte unghea: cămila, şi iepurile, şi ari-ciul, căci scot rumăgătură aceastea şi copitanu îngemenează; necurate sînt voao. Şi mascurul, căci îngemenează copita acesta şiunghiaşte unghea de copită, şi acesta rumăgă-tură nu rumăgă, necurat e acesta voao; dencărnurile lui să nu mîncaţi şi de mortăciunele lorsă nu vă atingeţ. Şi aceastea-s care veţ mînca dentru toate cîte-s întru ape: toate cîte-s la ealearipi şi solzi veţ mînca, Şi toate cîte nu-s la eale aripi şi solzi să nu mîncaţ; necurate vor fiacealea voao. Toata pasărea curate veţi mîn-ca. Şi dentr-aceastea să nu mîncaţ den eale: <p 137>vulturul şi gripsorul, şi vulturul de mare, Şighipa, şi caia şi ceale ce să asamănă lui, Şitot corbul şi aseamenile lui,Şi struţul, şiciubul, şi babiţa, şi coruiul şi cei aseamenelui, Şi erodion, şi lebădă, şi stîrcu, Şihăreţi, şi păun, şi lipitoarea, Şi barza, şişoiumul şi cîte-i samănă lui, şi pupăza, şi lilia-cul. Toate tîrîitoarele pasărilor, necurateaceastea sînt voao; să nu mîncaţi dentrueale. Toată zburătoarea curată să mîn-caţi. Şi toată mortăciunea să nu mîncaţi;celui nemearnic ce e în cetăţile tale să va da şiva mînca, sau vei da celui striin, căce norodsfînt eşti Domnului Dumnezăului tău. Să nufierbi miel cu laptele maicii lui. A zeacea săzăciuieşti den toată roada săminţii tale,sămînţa ţarenii tale, den an în an. Şi veimînca pre ea înaintea Domnului Dumnezău-lui tău, în locul carele va aleage Domnul Dum-nezăul tău să să cheame numele Lui acolo; veiaduce ceale preste zecile grîului tău, şi alevinului tău, şi ale untdelemnului tău, şi cealedentîiu născute ale boilor tăi şi ale oilor tale,pentru ca să te înveţi a te teame de DomnulDumnezăul tău în toate zilele. Iară de va fideparte drumul de la tine şi nu vei putea săduci pre eale, căce departe e de tine locul careva aleage Domnul Dumnezăul tău ca să săcheame numele Lui acolo, căce te-au blagos-lovit pre tine Domnul Dumnezăul tău, Şi levei vinde pre eale pe argint, şi vei lua argintulîn mînile tale şi vei mearge la locul carele vaaleage Domnul Dumnezăul tău pre dînsul;Şi vei da argintul preste tot carele va pohtisufletul tău, pre boi sau pre oi, sau pre vin saupre rachiu, sau pre tot ce va pohti sufletul tău,şi vei mînca acolo înaintea Domnului Dumne-zăului tău şi te vei veseli tu şi casa ta Şilevitul cel den cetăţile tale, căce nu iaste luiparte, nice sorţu împreună cu tine. Dupătrei ani să scoţi tot preste zeace a roadelor taleîntru anul acela şi vei pune pre el în cetăţiletale. Şi va întra levitul, căce nu iaste luiparte, nice sorţu împreună cu tine, şi celnemearnic, şi cel sărac, şi văduva cea den ce-tăţile tale, şi vor mînca şi să vor sătura, pentruca să te blagoslovească Domnul Dumnezăul tăupreste toate faptele tale carele vei face.<Cap XV>Pren şapte ani vei face slobozire. Şi aşa e porunca slobozirii: Lăsa-veitoată datoria ta care ţi-e datoriuaproapeleui tău; şI fratelui tău să nuceri, căce s-au chemat iertareDomnului Dumnezăului tău. Celui striin să ceri cîte vor fi ale tale la el, iară fratelui tău iertare să faci datoriei tale. Căce nu iaste întru tine lipsit, pentru cuvîntulacesta blagoslovindu-te te va blagoslovi Dom-nul Dumnezenl tău în pămîntul care DomnulDumnezăul tău dă ţie cu sorţu, ca să-l moşte-neşti de tot, Iară de veţi asculta cu auzul glasul Domnului Dumnezăului vostru, săpăziţi şi să faceţi toate poruncile aceastea Cîte eu poruncescu ţie astăzi, căce Domnul Dum-nezăul tău te-au blagoslovit pre tine, în cechip au grăit ţie, şi vei împrumuta la limbimulte, iară tu nu te vei împrumuta; şi vei stă-pîni tu a limbi multe, iară ţie nu-ţ vorstăpîni. Iară de să va face ţie frate lipsit, dentru fraţii tăi, întru una den cetăţi, înpămîntul carele Domnul Dumnezăul tău dăţie, să nu întorci inima ta, nice să strîngi mînata de cătră fratele tău cel lipsit. Deşchizînd să deşchizi mînile tale lui şi împrumutînd săîmprumuţi pre el oricît îi va trebui şi întru cîtsă va lipsi. Ia-te aminte pre tine, să nu să facă cuvînt ascunsu în inima ta, fărădeleagezicînd: 'Apropii-se anul al şaptelea, anul ier-tării!' Şi va ficleni ochiul tău pre fratele tăucel lipsit şi nu vei da lui şi va striga asupra ta cătră Domnul şi va fi întru tine greşală mare. Dînd să-i dai lui şi împrumutîndu să împru-mutezi pre el oricîtu-i va trebui de la tine şi sănu te mîhneşti în inima ta, dîndu-i tu lui,pentru că pentru acest cuvînt te va blagosloviDomnul Dumnezăul tău întru toate fapteletale şi întru toate, oriunde vei pune mînata. Pentru că nu va lipsi lipsit de la pămîn-tul tău, dirept aceaea eu ţie poruncescu cuvîn-tul acesta, zicînd: Deşchizînd să deşchizimîna ta fratelui tău celui sărac şi celui lipsit despre pămîntul tău. Iară de să va vinde ţie fratele tău, jîdovul au jîdovcă, sluji-va ţie şaseani, şi-n al şaptelea trimite-l-vei pre el slobode la tine. Şi cîndu-l vei trimite pre el slo-bod de la tine, să nu trimiţi pre el deşărt;cu chelşug să-l chelşuguieşti pre el den oiletale şi den grîul tău şi den teascul tău. După cum te-au blagoslovit Domnul Dumnezăul tăuvei da lui. Şi-ţ vei aduce aminte că rob ai fost în pămîntul Eghipetului şi te-au mîntuitDumnezăul tău de acolo; pentru aceaea euporuncescu ţie să faci cuvîntul acesta. Iară de va zice cătră tine: Nu voiu ieşi de la tine' căci au iubit pre tine şi casa ta, căci bine iaste lîngă tine -, Vei lua undreaua şi vei găuri  ureachea lui cătră uşă la stîlpii uşii şi va fi ţierob în veaci; şi la slujnica ta într-acesta chipvei face. Nu nesîlnic va fi înaintea ta, trimi-ţîndu-să ei slobozi de la tine, căci pre an sim-brie de năimit au slujit ţie şase ani. Şi te va bla-goslovi pre tine Domnul Dumnezăul tău în-<p 138> tru toate cîte vei face. Tot dentîiu născutul carele să va naşte în vacile tale şi în oile tale, ceale de parte bărbătească le vei sfinţi Dom- nului Dumnezăului tău. Să nu lucrezi întru cel dentîiu născut viţelul tău şi să nu tunzi cel dentîiu născut al oilor tale. Înaintea Dom- nului Dumnezăului tău vei mînca pre el, den an în an, la locul care va aleage Domnul Dum-nezăul tău, tu şi casa ta. Iară de va fiîntru el prihană, şchiop au orb, au toată hularea, să nu o pui Domnului Dumnezăuluitău. Întru cetăţile tale vei mînca pre el; celnecurat întru tine şi cel curat într-acesta chipva mînca, ca o căprioară au cerbu. Fărănumai sîngele să nu mănînci, pre pămînt să-lverşi pre el ca apa.<Cap XVI>Păzeaşte luna noao şi vei face PaşteDomnului Dumnezăului tău, căciîntru lună noao ai ieşit den pămîntulEghipetului, noaptea. Şi vei jun-ghea paştile Domnului Dumnezăuluitău, oi şi boi, în locul unde va aleage DomnulDumnezăul tău pre el să să cheame numeleLui acolo. Să nu mănînci pre el dospit;şapte zile să mănînci pre el azime, pîine dechinuire, căci cu sîrguială aţi ieşit den Eghipet,noaptea, pentru ca să vă aduceţi aminte deziua ieşirei voastre den pămîntul Eghipetului,toate zilele vieţii voastre. Să nu să iveascăţie aluat în toate hotarăle tale şapte zile şi sănu doarmă den cărnurile carele veţi jungheasara, în ziua cea dentîiu, pînă dimineaţa. Nuvei putea să junghi pasca întru nice una dencetăţile tale carele Domnul Dumnezăul tău dăţie, Fără numai la locul care va aleageDomnul Dumnezăul tău să să cheame numeleLui acolo; acolo vei junghea paştile, sara, decătră apusul soarelui, în vreamea carea aiieşit den pămîntul Eghipetului. Şi veifiarbe şi vei frige şi vei mînca în locul careleva aleage Domnul Dumnezăul tău pre el, şi tevei întoarce dimineaţa şi vei mearge la casele tale. Şase zile vei mînca azime, iară în ziua a şaptea, ieşirea, praznic Domnului Dumne-zăului tău; să nu faci întru ea tot lucrul, afarăden cîte să vor face sufletului. Şapte săptă-mîni întregi să numeri ţie; începînd seacerea,pre secerat, vei înceape a număra şapte săp-tămîni. Şi vei face praznic de săptămîniDomnului Dumnezăului tău, precum mîna tapoate, cîte va da ţie, în ce chip te-au blagoslo-vit Domnul Dumnezăul tău. Şi te vei bucura înaintea Domnului Dumnezăului tău, tu şi fecio-rul tău, şi fata ta, şi sluga ta, şi slujnica ta, şi le-vitul cela ce e în cetăţile tale, şi cel nemearnic, şicel sărac, şi văduva ceaea ce iaste întru voi, în lo-cul care va aleage Domnul Dumnezăul tău predînsul să să cheame numele Lui acolo. Şi-ţvei aduce aminte că rob ai fost în pămîntulEghipetului şi vei păzi şi vei face poruncileaceastea. Praznic colibilor să faci ţie 7 zile, după ce vei aduna den aria ta şi den teascultău. Şi te vei bucura pe praznecul tău, tu şi feciorul tău, şi fata ta, sluga ta şi slujnica ta, şilevitul, şi nemearnicul, şi săracul, şi văduvaceaea ce iaste în cetăţile tale. Şapte zile să prăznuieşti Domnului Dumnezăului tău înlocul carele va aleage Domnul Dumnezăul tăupre el a să chema acolo numele Lui; iară de teva blagoslovi Domnul Dumnezăul tău întrutoate sămănăturile tale şi în tot faptul mîinilortale, şi vei fi veselindu-te. Trei vremi ale anului să va ivi toată partea bărbătească a taînaintea Domnului Dumnezăului tău în loculcarele va aleage Domnul Dumnezăul tău:întru praznecul azimelor, şi în sărbătoareasăptămînilor, şi în praznecul făcutului colibi-lor. Să nu te iveşti înaintea Domnului Dum-nezăului tău deşert; Fiecarele  după putearea mîinilor voastre, după blagoslove-nia Domnului Dumnezăului tău care au dat ţie.Judecătoriu şi aducătoriu de cărţi vei pune ţie întru toate cetăţile tale care Domnul Dumne-zăul tău dă ţie, după fealiuri, şi vor judecanărodul judecată direaptă, nu vor abate jude-cata, Nici vor cunoaşte faţă, nici vor lua daruri, pentru că darurile orbescu ochii înţe-lepţilor şi rîdică cuvintele direpţilor. Pre direptul cu direptatea să goneşti, pentru ca sătrăiţ şi, întrînd înlăuntru, să moşteniţ pămîn-tul care Domnul Dumnezăul tău dă ţie. Să nu sădeşti ţie desiş, tot lemnul, lingă jîrtăvniculDomnului Dumnezăului tău, să nu faci ţie.Să nu întăreşti ţie stîlp care au urît Domnul Dumnezeul tău.<Cap XVII>Să nu aduci Domnului Dumnezăului tău viţel au oaie la carele iaste hulăîntru dînsă, tot cuvîntul rău, căcescîrbă Domnului Dumnezăului tăuiaste. Iară de se va afla întru tine,întru una den cetăţile tale den carele DomnulDumnezăul tău dă ţie, bărbat au fameaiecarele va face rău înaintea Domnului Dumne-zăului tău, să treacă făgăduinţa Lui Şi,mergînd, vor sluji la alţi dumnezăi şi să vorînchina lor, soarelui au lunii, sau la tot cealedentru podoaba ceriului, carele nu ţi-amporuncit ţie, Şi va spune ţie şi vei cerca foarte şi, iată, adevărat s-au făcut cuvîntul,s-au făcut scîrba aceasta întru Izrail, Şi vei scoate pre omul acela sau pre muiarea aceaeacare au făcut acest lucru rău pre poartă şiveţ ucide pre ei cu pietri şi vor muri. Pre doao mărturii au pre trei va muri; cela cemoare nu va muri pre o mărturie. Şi mîna<p 139>mărturiilor va fi preste el dentîiu să-l omoarepre el, şi mîna a tot nărodului la cea de apoi.Şi veţ rîdica pre cel rău dentru voi singuri.Iară se va slăbi de la tine cuvînt la judecatăîntre mijlocul sîngelui sîngelui, şi întru mijlo-cul judecăţii judecăţii, şi întru pipăirea pipăirii, şiîntru pricea pricii, cuvinte de judecat întrucetăţile tale, şi, sculîndu-te, să te sui la loculcarele va aleage Domnul Dumnezăul tău ca săsă cheame numele Lui acolo, Şi vei meargecătră preoţi leviţii, şi cătră judecători careleva fi în zilele acealea şi, cercînd, vor spunejudecata ţie. Şi vei face după cuvîntulcarele îţ vor spune ţie ceia den locul care vaaleage Domnul Dumnezăul tău ca să săcheame numele Lui acolo; şi să păzeşti foartesă faci după toate cîte ţi să vor tocmiţie. După leage şi după judecata care vorspune ţie vei face; să nu te abaţi de la cuvîntul carele îţi vor spune în direapta au în stînga. Şi omul carele va face întru seme-ţie, ca să nu asculte pe preotul cela ce stă asluji pre numele Domnului Dumnezăului tăusau pre judecătoriul carele va fi în zilele acea-lea, şi va muri omul acela şi vei scoate pre celrău den Israil. Şi tot norodul, auzind, să vaspămînta şi nu va mai păgîni. Iară de veiîntra în pămîntul carele Domnul Dumnezăultău dă ţie cu sorţu şi vei moşteni pre dînsul detot şi vei lăcui preste el şi vei zice: "Pune-voiupreste mine boiaren, ca şi cealealalte limbi,ceale de pemprejurul mieu", Puind săpuiu preste tine boiarin pre carele va aleageDomnul Dumnezăul tău pre dînsul, dentrufraţii tăi vei pune preste tine boiarin; nu veiputea să pui preste tine om strein boiarin,căce nu-ţi iaste frate. Însă să nu înmul-ţească luiş caii, nice să nu întoarcă pre norodula Eghipet, pentru ca să nu-ş înmulţească luicaii; şi Domnul zise voao: "Să nu vă mai adao-geţi să vă mai întoarceţi întru calea aceasta".Şi să nu înmulţească luiş fămei, pentru ca sănu să premenească inima lui; şi argint şi aur să nu-ş înmulţească lui foarte. Şi va fi cînd va şădea pre scaunul domniei lui şi-ş va scrie lui aceasta a doao leage întru carte de la preo-ţii leviţii, Şi va fi cu el şi va ceti întru eatoate zilele vieţii lui, pentru ca să să înveaţe asă teame de Domnul Dumnezăul lui, să păzeascătoate poruncile aceastea şi direptăţile aceasteaca să le facă, Pentru ca să nu să înalţe inimalui de cătră fraţii lui, pentru ca să nu iasă denporunci în direapta au în stînga, pentru casă fie îndelungat de ani pre domnia lui, el şifiii lui împreună cu el, întru fiii lui Israil. <Cap XVIII>Nu va fi preoţilor leviţilor la tot fealiul parte, nice sorţu cu Israil; aducerileDomnului  sorţul lor, vor mînca preeale. Iară sorţu nu va fi lui întrufraţii lui; Domnul  El sorţu lui, în cechip au zis lui. Şi aceasta e judecata preoţi-lor: ceale de la norodu, de cătră ceia ce jîrt-vuiescu jîrtvele, ori viţel, ori oaie, şi vei dabraţul preotului, şi fălcile, şi ventrele. Şi începăturile vinului tău şi grîului tău şi untde-lemnului tău şi începătura tunderii oilor talevei da lui, Pentru că pre el au ales DomnulDumnezăul tău, den toate fealiurile tale, a sta-rea înaintea Domnului Dumnezăului tău, casă slujască şi să blagoslovească pre numeleDomnului, el şi fiii lui, în toate zilele. Iarăde va veni levitul dentru una den cetăţilevoastre, dentru toţi fiii lui Israil, unde elnemerniceaşte după cum pohteaşte sufletullui, la locul carele va aleage Domnul, Şi vasluji cu numele Domnului Dumnezăului lui caşi toţi fraţii lui leviţii, ceia ce stau acolo înain-tea Domnului, Parte împărţită va mînca,afară den vînzarea cea de moşie. Iară devei întra în pămîntul carele Domnul Dumne-zăul tău dă ţie, să nu te înveţi a face după urî-ciunile limbilor acelora. Să nu să afle întrutine curăţindu pre fiiul lui său pre fata lui cufoc, vrăjind vrajă şi descîntînd şi vrăjind fer-măcători, Cîntîndu vrajă, grăind den pîn-tice şi căutînd în seamne şi întrebîndmorţii, Pentru că iaste scîrbă DomnuluiDumnezăului tău tot carele face aceastea; căpentru scîrbele aceastea Domnul Dumnezăultău va surpa pre ei de cătră faţa ta. De-săvîrşit să fii înaintea Domnului Dumnezăuluitău, Pentru că limbile aceastea pre careletu moşteneşti de tot pe dînşii, aceştea vrăji şidescîntece vor auzi, iară ţie nu aşa ţi-au datDomnul Dumnezăul tău. Prorocu dentrufraţii tăi ca mine va rîdica ţie Domnul Dumne-zăul tău; de dînsul să ascultaţi după toate Cîteai cerşut de la Domnul Dumnezăul tău laHoriv, în ziua adunării, zicînd: 'Nu vomadaoge a auzi glasul Domnului Dumnezeuluinostru şi focul acest mare nu-l vom maivedea, nici vom muri'. Şi zise Domnulcătră mine: 'Dirept' toate cîte au grăit.Proroc voiu scula lor den mijlocul fraţilor lor,ca şi tine, şi voiu da cuvîntul Mieu în rostul luişi va grăi lor după cum voiu porunci lui. Şi omul acela care nu va asculta cuvîntul lui, cîteva grăi prorocul pre numele Mieu, Eu voiuizbîndi dentru dînsul. Fără numai proroculcarele va păgîni să grăiască pre numele Mieucuvîntu carele n-am poruncit lui să grăiască<p 140>şi cîte va grăi pre numele altor dumnezei, vamuri prorocul acela'. Iară de vei zice întruinima ta: 'Cum vom cunoaşte cuvîntul careleau grăit Domnul?', Cîte va grăi proroculpre numele Domnului, şi nu se va face cuvîn-tul şi nu să va tîmpla cuvîntul acesta carelen-au grăit Domnul; întru păgînătate au grăitprorocul acela; să nu vă ţineţ de dînsul.<Cap XIX>Iară de va piarde Domnul Dumnezeultău limbile care Dumnezeul tău dă ţiepămîntul lor şi vei moşteni pre dînşiide tot şi vei lăcui întru cetăţile lor şiîn casele lor, Trei cetăţ vei osebiţie în mijlocul pămîntului tău carele DomnulDumnezenl tău dă ţie. Socoteaşte tu caleaşi vei împărţi în trei părţi hotarăle pămîntuluitău pre carele împarte ţie de tot DomnulDumnezeul tău. Şi va fi acolo scăpare la totucigaşul. Şi aceasta va fi porunca ucigaşu-lui carele va fugi acolo şi va trăi: carele vaucide pre aproapele său fără de voie şi acestaneurînd pre el mai nainte de ieri şi mai naintede alaltaieri, Şi cine va întra împreună cuaproapele său la codru să adune leamne şi săva lovi mîna lui cu toporul celuia ce taie lem-nul şi, căzîndu fierul den lemnu, să va nemeripre cela de aproapele lui şi va muri, acesta vafugi la una den cetăţile aceastea şi vatrăi, Pentru ca să nu gonească cela ce erudă sîngelui pre urmă celuia ce au omorît,căci s-au înfierbîntat cu inema lui, şi-l vaajunge pre el, de va fi mai îndelungată calealui, şi-i va omorî sufletul lui şi va muri, şi aces-tuia nu-i e judecată de moarte, căci nu-l urîiapre dînsul mai nainte de ieri şi de alal-tăieri. Pentru aceea eu ţie poruncescucuvîntul acesta, zicîndu: 'Trei cetăţi să osi-beşti ţie'. Iară de va lărgi Domnul Dumne-zeul tău hotarăle tale, în ce chip S-au juratpărinţilor tăi, şi-ţ va da Domnul tot pămîntulcarele au zis să dea părinţilor tăi, De veiasculta să faci toate poruncile aceastea cîte euporuncescu ţie astăzi, să iubeşti pre DomnulDumnezeul tău, să mergi întru toate căile Luiîn toate zilele, şi vei adaoge ţie încă trei cetăţicătră aceaste trei, Şi nu să va vărsa sîngenevinovat în pămîntul tău carele DomnulDumnezeul tău dă ţie cu sorţu, şi nu va fi întrutine vinovat de sînge. Iară de va fi întrutine om urîndu pre aproapele său şi va pîndipre dînsul, şi să va rădica asupra lui, şi-i vaucide sufletul lui şi va muri, şi va fugi la unaden cetăţile aceastea, Şi vor trimite bătrî-nimea cetăţii lui, şi vor lua pre el de acolo, şi-lvor da în mîinile celora ce să rudescu cu sîn-gile şi va muri. Să nu să veaghe ochiul tăupre el; şi vei curăţi sîngele cel nevinovatîntru Israil, pentru ca să fie ţie bine. Să nu muţi hotarăle aproapelui tău, care le-au puspărinţii tăi întru moştenirea ta care te-ai moş-tenit pre pămîntul care Domnul Dumnezeultău dă ţie cu sorţu să-l paşti. Să nu rămîie omărturie să mărturisească asupra omuluidupă toată strîmbătatea şi după toată greşalaşi după tot păcatul carele va păcătui; prenrostul a doao mărturie şi pren rostul a treiamărturie va sta tot cuvîntul. Iară de va stamărturie nedireaptă asupra omului, zicînduasupra lui păgînătate, Şi vor sta acei doioameni cărora iaste lor pricea înaintea Dom-nului şi înaintea preoţilor şi înaintea judecă-torilor carii vor fi în zilele acealea, Şi vorcerceta judecătorii pre amăruntul şi, iată,mărturie strîmbă au mărturisit, cu strîmbă-tate au stătut împotriva fratelui său, Şi săfaceţi lui în ce chip au ficlenit a face asuprafratelui său şi veţ rîdica răul dentru voi sin-guri. Şi cei rămaş, auzind, se vor spămîntaşi nu vor mai adaoge a mai face după cuvîntulacest rău întru voi. Să nu veaghe ochiul tăupre el, suflet pentru suflet, ochiu pentruochiu, dinte pentru dinte, mînă pentru mînă,picior pentru picior; după cum va da neştinehulă aproapelui său, aşa veţ da lui.<Cap XX>Iară de vei ieşi la războiu asupra vrăj-maşilor tăi şi vei vedea cal şi călăreţ şinorod mai mult decît tine, să nu tetemi de ei, căci Domnul Dumnezeultău  cu tine, Cela ce te-au suit pretine den pămîntul Eghipetului. Şi va fi cîndte vei apropia la războiu şi, apropiindu-sepreotul, va grăi norodului şi va zice cătră ei:'Asculta, Izraile, voi meargeţi astăzi la războiuasupra vrăjmaşilor voştri! Nu să slăbeascăinima voastră, nu vă teameţ, nici vă înfrîngeţi,nici vă abateţ de cătră faţa lor, Căci Dom-nul Dumnezăul vostru, Cela ce mearge înain-tea voastră împreună cu voi, va bateîmpreună cu voi pre vrăjmaşii voştri şi vamîntui pre voi'. Şi vor grăi cărturarii cătrănărod, zicînd: 'Carele e omul ce au zidit casănoao şi nu o au înnoit? Meargă şi întoarcă-sela casa lui, să nu moară la războiu, şi alt om vaînnoi pre dînsa. Şi carele e omul care au sădit vie şi nu s-au bucurat dentr-însa? Meargă şisă întoarcă la casa lui, să nu moară în războiu,şi alt om se va bucura dentr-însa. Şi carele e omul care s-au logodit cu muiare şi n-auluat-o pre dînsa? Meargă de se întoarcă lacasa lui, să nu moară la războiu, şi alt om ova lua pre dînsa'. Şi vor adaoge cărtu-rarii a grăi cătră nărod şi vor zice: 'Carelee omul cel ce să spămîntează şi fricos la<p 141> inimă? Meargă şi să întoarcă la casa lui, pentru ca să nu înfricoşaze inima fratelui său ca şi a lui'. Şi va fi cînd vor înceta cărturarii grăind cătră norod, şi vor pune boiarii oştii înainte-povătuitori norodului. Iară de tevei apropia lîngă cetate să o baţi, şi să-i chemipre ei cu pace. De vor răspunde ţie cu paceşi vor deşchide ţie, va fi tot nărodul cei ce s-auaflat în cetate vor fi birnici şi supuşi. Iară de nu vor asculta pre tine şi vor face cătră tine războiu, vei şedea prejur dînsa. Şi o va da Domnul Dumnezenl tău în mînile tale şi vei ucide toata partea bărbătească dentr-însa cu ucidere de sabie, Afară den muieri şi den marfă şi toate dobitoacele şi toate cîte vor fi în cetate şi toată plinirea vei prăda ţie şi vei mînca toată prada vrăjmaşilor tăi, den care Domnul Dumnezeul tău dă ţie. Aşa vei face toate cetăţile ceale ce sînt departe de la tine foarte, carele nu-s den cetăţile limbilor aces- tora. Nice den cetăţile aceaste den carele Domnul Dumnezăul tău dă ţie se moşteneşti pămîntul lor, să nu prindeţ viu dentr-înşii tot ce răsuflă, Ce cu anathema să anathemisiţ pre ei: pre heteu, şi pre amoreu, şi pre hana- neu, şi pre ferezeu, şi pre eveu, şi pre ievu- seu, şi pre ghergheseu, în ce chip au poruncit ţie Domnul Dumnezăul tău, Pentru ca să nu vă înveaţe să faceţi toate urîciunile lor, cîte au făcut dumnezeilor lor, şi veţ greşi înaintea Domnului Dumnezăului vostru. Iară de vei şedea prejur cetate zile mai multe să o baţi pentru luarea ei, să nu strici copacii ei să pui preste ei fier; ce dentru dînsul să mănînci, iară pre el să nu-l tai. Au om iaste lemnul cel den ţarină, să între de cătră faţă la şanţ? Iară lemnul care ştii că nu iaste rodnic de mîn- care, acela să-l surpi şi să-l tai şi să urzeşti şanţ asupra cetăţii carea face cătră tine răz- boiul, pînă unde se va închina.<Cap XXI>Iară de se va afla om ucis, în pămîntulcare Domnul Dumnezăul tău dă ţie sămoşteneşti, căzînd la cîmp şi nu ştiupre cel ce l-au omorît, Va ieşibătrînimea ta şi judecătorii tăi şi vormăsura la cetăţile ceale de pe împrejurul stîr-vului, Şi va fi cetatea cea ce să apropie lastîrvu şi va lua bătrînimea cetăţii aceiia juncăden boi, carea n-au lucrat şi carea n-au trasjug, Şi vor pogorî bătrînimea cetăţii aceiiajunca la o vale nesîlnică, carea nu s-au lucrat,nice s-au sămănat, şi vor tăia vinele juncăi învale. Şi să vor apropia preoţii leviţii,pentru că pre ei i-au ales Domnul Dumne-zăul tău să stea înaintea Lui şi să blagos-lovească pre numele Lui, şi pre rostul lorva fi toată pricea şi toată pipăirea. Şi toata bătrînimea cetăţii aceiia, ceii ce să apro-pie de stîrvu, vor spala mîinile pre capuljuncăi cei cu vinele tăiate în vale şi răspun-zînd vor zice: 'Mîinile noastre n-au vărsat sîngele acesta şi ochii noştri n-au văzut.Milosîrd fii norodului Tău, lui Israil, pre care ai mîntuit den pămîntul Eghipetului, Doamne,pentru ca să nu se facă sînge nevinovat întrunorodul Tău, Israil'. Şi li se va ierta lor sîn-gele. Iară tu vei rădica sîngele cel nevino-vat dentru voi singuri, de veţi face binele şiplăcearea înaintea Domnului Dumnezăuluitău. Iară de vei ieşi la războiu înaintea vrăj-maşilor tăi şi va da Domnul Dumnezău pre eiîn mîinile tale şi vei prăda prada lor, Şi vei  vedea la pradă muiare frumoasă la faţă şi-ţvei aduce aminte de ea, şi o vei lua pre dînsaţie muiare, Şi o vei băga înlăuntru, în casa ta, şi vei rade capul ei, şi vei tăia unghileei, Şi vei lua hainile robiii de la dînsa, şi va şădea în casa ta, şi va plînge pre tată-său şipre mumă-sa o lună de zile; şi după aceaea,vei întra la ea şi te vei lăcui cu ea şi va fi ţiemuiare. Şi va fi de nu vei vrea pre dînsa, o vei trimite slobodă, şi cu vînzare nu să vavinde pre argint, să nu te leapezi de dînsa,pentru căci o ai smerit. Iară de să vor face la un om doao muieri, una dentr-însele iubită,iară alta dentr-însele urîtă, şi vor naşte lui ceaiubită şi cea urîtă şi să va face fecior dentîiunăscut acei urîte, Şi va fi, întru carea zi va da cu sorţu fiilor lui unealtele lui, nu va puteasă facă dentîiu născut pre feciorul cei iubite,trecînd cu vedearea fiiul cei urîte, cel dentîiunăscut, Ce pre cel dentîiu născut fecior al ceii urîte va cunoaşte, să-i dea lui îndoitdentru toate cîte i se vor afla lui, căci acestaiaste începătură fiilor lui şi lui să cuvine cealedentîiu născute. Iară de va fi cuiva feciorneascultătoriu şi gîlcivitoriu, neascultînd gla-sul părintelui său şi glasul maicii lui, şi ceartăpre el şi nu ascultă pre ei, Şi, prinzîndu-lpărintele lui şi maica lui, scoate-l-vor pre elînaintea bătrînimei cetăţii lui şi la poarta locu-lui lui Şi vor zice oamenilor cetăţii lui: 'Fiiul nostru acesta nu ascultă şi priceaşte şi nuascultă glasul nostru, făcînd zăloage, beţi-veaşte'. Şi-l vor ucide cu pietri oamenii cetăţii lui şi va muri. Şi vei rădica pre cel răudentru voi singuri şi ceialalţi, auzind, să vorspămînta. Iară de să va face întru niştine gre-şală, judecată de moarte, şi va muri şi vei spînzurapre el pre lemnu, Să nu doarmă trupul lui pre lemnu, ce cu îngropare îl veţ îngropa în ziuaaceaea, căci blestemat de Dumnezău iaste totspînzuratul pre lemnu, şi să nu pîngăriţi pămîn-<p 142>tul carele Domnul Dumnezăul tău dă ţie cu sorţi.<Cap XXII> Nu, văzînd viţelul fratelui tău au oaia lui rătăcind pre cale, să le treci cu vedea-rea. Cu întoarcere să întorci pre ealefratelui tău. Iară de nu se va apro-pia fratele tău cătră tine, nice îl vei ştipre el, le vei aduna în casa ta şi va fi împreunăcu tine pînă le va cerca fratele tău şi le vei dalui. Asa vei face măgariului lui şi aşa veiface haina lui şi aşa vei face după toată pierza-rea fratelui tău, cîte se vor piarde de la el şi veiafla pre eale; nu vei putea să le treci cu vedea-rea. Să nu treci cu vedearea măgariul fra-telui tău sau viţelul lui, fiind căzut pre cale, sănu-i treci cu vedearea; rădicînd să rădiciîmpreună cu dînsul. Nu vor fi unealte alebărbatului pre muiare, nice să să îmbracebărbatul cu îmbrăcăminte fămeiască, pentrucă iaste scîrbă Domnului Dumnezăului tău totfăcînd aceastea. Iară de vei întimpina cuiubde pasăre înaintea obrazului tău, în cale aupre vreun copaciu sau pre pămînt, cu pasărisau cu oao, şi muma cloceaşte pre golaşi saupre oao, să nu iai pre muma cu fiii. Cu tri-mitere să trimiţ pre muma, iară copiii să-i iaiţie, pentru ca să ţi să facă bine ţie şi să fii cumulte zile. Iară de vei zidi casă noao, să facicunună casii tale. Şi să nu faci ucidere în casata, de va cădea cela ce au căzut de la ea. Sănu sameni via ta de doao feliuri, pentru ca sănu să sfinţească roada şi sămînţa care o veisămăna împreună cu roada viei tale. Să nuari cu viţel şi cu măgariu într-un loc. Să nute îmbraci cu scîrnavă lînă şi de  in împreună. Sucite să faci ţie pre ceale patruaripi a îmbrăcăminţilor tale cu carele te veiîmbrăca întru eale. De va lua neştinemuiare şi va lăcui împreună cu ea şi o va urî,Şi va pune preste dînsa cuvinte de vinuit şi vaaduce ei nume rău şi va zice: 'Pre muiareaaceasta am luat şi, apropiindu-mă de ea, n-amaflat ei feciorie', Şi, luînd tatăl featii şimuma, vor scoate fecioriile featii cătră bătrî-nime la poartă. Şi va zice tatăl featii bătrî-nimei: 'Pre fata mea aceasta am dat omuluiacestuia fămeaie şi, urîndu-o, el pune eicuvinte de vinuire, zicînd: 'N-am aflat lafata ta feciorie', şi aceastea-s fecioriele featiimeale'. Şi vor deşchide haina înaintea batrîni-mei cetăţii aceiia. Şi va lua batrînimea cetăţiiaceiia pre omul acela şi-l vor certa, Şi-l vorpăgubi pre el cu o sută de sicleşi vor da tatăluifecioarii, pentru căce au scos nume rău prefecioară israilteancă. Şi lui va fi fămeaie, nuva putea să o gonească pre ea, întru toatăvreamea. Iară de să va face cu adevăratcuvîntul acesta şi nu să va afla feciorie lafecioară, Şi vor scoate pre fecioară la uşăle casii tătîni-său şi o vor ucide pre ea cu pietrioamenii cetăţii şi va muri, căce au făcut nebu-nie întru fiii lui Israil a curvi casa tătîni-său. Şi vei scoate pre cel rău dentru voi singuri.Iară de să va afla om dormind cu muiare care au lăcuit cu bărbat, să-i ucideţi pre amîndoi:pre omul cel ce doarme cu muiarea şi premuiare. Şi vei scoate cel rău dentru Israil.Iară de să va face fată fecioară logodită cu băr-bat, şi, aflîndu-o pre ea om în cetate, va dormiîmpreună cu ea, Veţ scoate pre amîndoi la uşa cetăţii lor şi să vor ucide cu pietri şi voromorî pre fecioară, pentru căce n-au strigat încetate, şi pre om, căce au smerit muiareaaproapelui său. Şi vei rădica pre cel răudentru voi singuri. Iară de va afla la cîmpu omul pre fecioară, pre cea logodită, şi, silindu-o,va dormi cu ea, să ucideţi pre omul carele vadormi cu ea numai' Iară fecioarii să nu-i faceţi nemica. Nu iaste featii greşală demoarte, căce în ce chip să rădică neştine ompre aproapele său şi va ucide sufletul lui, aşaiaste lucrul acesta. Căce la ţarină au aflat pre ea, strigat-au fata cea logodită, şi nu eranimeni de a-i ajuta. Iară de va afla neştine fata cea fecioară carea nu iaste logodită şi,silindu-o, va dormi împreună cu ea, Şi să va afla, de va da omul cela ce va dormi cu eatatălui featii 50 de didrahme de argint, şi lui vafi muiare, pentru căce o au smerit; nu vaputea să o gonească preste toată vreamea.Nu va lua omul muiarea tatălui lui şi nu va descoperi acoperemîntul tatului lui.<Cap XXIII>Nu va întra famăn scopit la adunareaDomnului. Nu va întra den curvăla adunarea Domnului. Nu va întraînlăuntru amanitean, nici moavitean,la adunarea Domnului; şi pînă la azeace simenţie nu va întra înlăuntru la aduna-rea Domnului şi pînă în veaci, Pentru căcin-au întimpinat ei pre voi cu pîine şi cu apă încale, ieşindu voi de la Eghipet, şi căci au năi-mit asupra ta pre Valaam, feciorul lui Veor,dentru Mijlocul-rîurilor, să te bleasteme pretine. Şi n-au vrut Domnul Dumnezeul tău să asculte pre Valaam şi au învîrtejit DomnulDumnezeul tău blestemurile în blagoslovenie,pentru căci te-au iubit pre tine Domnul Dum-nezeul tău. Să nu te închini lor cu pace şi de folos lor, în toate zilele vietii tale, înveaci. Să nu urăşti idumeu, căci fratele tău iaste; să nu urăşti eghiptean, căci nemearnicai fostu în pămîntul lui: Fii de să vor face lor, ruda a treia vor întra la adunarea Domnului.<p 143>Iară de vei ieşi să te tăbărăşti asupra nepria-tenilor tăi, şi să te păzeşti de tot cuvîntulrău. De va fi întru tine om carele nu iastecurat, den săblazna lui noaptea, şi va ieşiafară den tabără, Şi nu va întra în tabără; şiva fi de cătră seară, va spăla trupul lui cu apăşi, apuindu soarele, va întra în tabără. Şi loc va fi ţie afară den tabără şi vei ieşi acoloafară. Şi păruş va fi pre brîul tău, şi va ficîndu vei şedea pre afară, şi vei săpa cu el şi,întorcînd, vei acoperi ruşinea ta cu el.Pentru căci Domnul Dumnezeul tău umblăînlăuntru în tabăra ta să te scoaţa pre tine şisă dea pe vrăjmaşul tău în mîinile tale înainteafeaţii tale; şi va fi tabăra ta sfîntă şi nu să va iviîntru tine ruşînare de lucru, şi Să va întoarcede cătră tine. Să nu dai slugă stapînului lui,carele să va adaoge la tine de la domnul lui.Împreună cu tine va lăcui întru voi, va lăcui întot locul unde va plăcea lui; să nu-l bîntuieştipre el. Să nu fie curvă den featele lui Israilşi să nu fie curvind den fiii lui Israil. Să nufie vrăjîtoare den featele lui Israil şi să nu fievrăjindu-să cătră toata ruga den fiii luiIsrail. Să nu aduci plata curvei, nici schim-barea cîinelui, la Casa Domnului Dumnezeu-lui tău, cătră toată ruga, pentru că scîrbă sîntDomnului Dumnezeului tău amîndoao. Sănu cametezi fratelui tău camătă de argint şicamăta de bucate şi camătă a tot lucrul carelevei împrumuta. La cel striin să cămătuieşti,fratelui tău să nu cămătuieşti, pentru ca să teblagoslovească pre tine Domnul Dumnezeultău întru toate lucrurile tale pre pămîntul lacarele întri acolo la el să-l moşteneşti. Iarăde te vei făgădui rugă Domnului Dumnezeuluitău, să nu întîrziezi a o da pre ea, căci cerşindva ceare Domnul Dumnezeul tău de la tine şiva fi întru tine păcat. Iară de nu vei vrea săte făgăduieşti, nu va fi întru tine păcat.Ceale ce ies pren buzele tale vei cruţa şi veiface în ce chip te-ai făgăduit Domnului Dum-nezeului tău, dare care ai grăit cu rostul tău.Iară de vei întra la seacerea aproapelui tău şivei aduna în mîinile tale spice şi seacere, sănu pui preste secerătura aproapelui tău. Iarăde vei întra la via aproapelui tău, să mănîncistruguri cît vei sătura sufletul tău, iară în vassă nu pui.<Cap XXIV>Iară de va lua neştine muiare şi valăcui împreună cu dînsa Şi va fi denu va afla har înaintea lui, căci auaflat întru ea lucru grozav, şi va scrieei carte de despărţeală şi va da în mîi-nile ei şi o va goni den casa lui, Şi, mer-gînd, să va face la alt bărbat, Şi o va urî pre ea bărbatul cel de apoi, şi va scrie ei carte dedespărţeală, şi o va da pre mîinile ei, şi o vascoate den casa lui, sau va muri bărbatul ei celde apoi care o au luat pre ea lui muiare, Nu va putea bărbatul cel dentîiu care o au scos,întorcîndu-să, să ia pre dînsa luiş muiare,după ce s-au pîngărit ea, căci scîrbă iasteînaintea Domnului Dumnezăului tău; şi să nupîngăreşti pămîntul care Domnul Dumnezăulvostru dă voao cu sorţu. De va lua neştine muiare de curînd, să nu iasă la războiu şi sănu să puie preste el nice un lucru; nevinovatsă fie întru casa lui un an, va bucura pre muia-rea lui care o au luat. Să nu zălojeşti moara, nici pîrpăriţa morii, căci suflet acesta zalo-jaşte. Iară de să va prinde om furînd suflet dentru fraţii lui, fiii lui Israil, şi, silind pre el, îlva vinde, muri-va furul acela; şi veţi rădicarăul dentru voi singuri. Ia-te aminte pre tine întru pipăirea stricăciunii şi să te păzeştifoarte, să faci după toată leagea carea vorspune voao preoţii leviţii, în ce chip amporuncit voao să vă păziţi să faciţi. Adu-ţi aminte cîte au făcut Domnul Dumnezăul tăuMariamei la ieşire, mergînd voi afară denEghipet. Iară de va fi datorie întru aproa-pele tău, datorie ori fieştece, să nu întri încasa lui să zălojeşti zălogul; Afară să stai, şi omul la carele iaste datoria ta, el va scoatezălogul ţie afară. Iară de va fi omul sărac, să nu dormi cu zălogul lui; Cu dare să-i dailui haina lui la apusul soarelui şi va dormi cuhaina lui şi te va blagoslovi, şi la tine va fimilostenie înaintea Domnului Dumnezăuluitău. Să nu lipseşti simbria săracului şi lip-sitului dentru fraţii tăi au dentru nemearniciden care-s în cetăţile tale. Într-aceaeaş zi să-i dai plata lui, să nu apuie soarele preste el;căci sărac iaste şi pre dînsa are nădeajde. Şi sănu strige asupra ta cătră Domnul, şi va fi întrutine păcat. Nu vor muri părinţii pentru feciori Şi feciorii nu vor muri pentru părinţi;fieştecarele cu păcatul său va muri. Să nu abaţi judecata nemearnienlui şi surumanu-lui şi văduvei, şi să nu zalojeşti hainavăduvei. Şi să-ţi aduci aminte că rob ai fost în pămîntul Eghipetului şi te-au mîntuitDomnul Dumnezăul tău de acolo; pentruaceasta eu ţie poruncescu să faci cuvîntulacesta. De vei secera seacerea ta întru ţarina ta şi vei uita znop în ţarina ta, să nu teîntorci să-l iai; săracului şi nemearnicului şisurumanului şi văduvei va fi, pentru ca să teblagoslovească Domnul Dumnezăul tău întrutoate faptele mîinilor tale. Iară de vei culeage maslinile, să nu te întorci a adunaceale denapoia ta: celui nemearnic şi suru-<p 144>manului şi văduvei vor fi. Şi de vei culeagevia ta, să nu culegi de iznoavă ceale denapoiata: celui sărac şi celui nemearnic şi suruma-nului şi văduvei va fi . Şi -ţ vei aduce amintecăci rob ai fost în pămîntul Eghipetului,pentru aceasta eu ţie poruncescu să facicuvîntul acesta.<Cap XXV>Iară de să va face price întru mijloculoamenilor şi vor veni la judecata şivor judeca, şi vor îndirepta pre celdirept şi vor înfrunta pre celnecurat. Şi va fi de va fi vreadnicde bătaie cel ce păgîneaşte, şi-l vei şădeaînaintea judecătorilor şi-l vor bate înaintealor. După păgînătatea lui, cu număr, 40 vorbate pre el şi nu vor mai adaoge; iară de vormai adaoge a-l bate pre el mai multe decîtaceaste toiage, să va ruşina fratele tău înain-tea ta. Să nu legi gura boului care trieră.Iară de vor lăcui fraţi într-un loc şi va muriunul dentr-înşii şi sămînţă nu va fi la el, nu vafi muiarea celuia ce au murit, afară, la om ce nusă apropie; fratele bărbatului ei va întra cătrăea şi o va lua luiş muiare şi va lăcui împreunăcu dînsa. Şi va fi copilul carele va naşte, săva aşăza dentru numele celuia ce au murit şinu să va stinge numele lui den Israil. Iarăde nu va omul să ia pre muiarea fratelui său,şi să va sui muiarea pre poartă la bătrînime şiva grăi: 'Nu va fratele bărbatului mieu sărădice numele fratelui său întru Israil, n-auvrut fratele bărbatului mieu'. Şi vor chemapre el bătrînimea cetăţii aceiia şi vor grăi luişi, stînd, va zice: 'Nu voiu să o iau pre dînsa',Şi, viind muiarea fratelui său cătră el înainteabătrînimei, şi va dezlega o cizmă a lui de lapiciorul lui şi va scuipi în obrazul lui şi, răs-punzînd, va grăi: 'Aşa vor face omului carelenu va zidi casa fratelui său'. Şi să va chemanumele lui întru Izrail: Casa celui ce ş-au dez-legat cizma. Iară de se vor sfădi doi oameniîntr-un loc, om cu fratele său, şi va veni muia-rea unuia dentr-înşii să scoaţă pre bărbatul eiden mîna celuia ce-l bate şi, întinzînd mîna ei,îl va apuca de boaşă, Să-i tai mîna ei, să nuţi să veaghe ochiul tău pre ea. Să nu fie însacul tău cantariu şi cantariu mare aumic. Să nu fie în casa ta măsură şi măsurămare şi mică. Cantariu adevărat şi direptva fi ţie şi măsură adevărată şi direaptă va fiţie, pentru ca să te faci îndelungat de zile prepămîntul carele Domnul Dumnezăul tău dă ţiecu sorţ; Căci scîrbă Domnului Dumnezău-lui tău tot cel ce face aceastea, tot cela ce facestrîmbătate. Adu-ţ aminte cîte au făcut ţieAmalic pre cale, ieşind tu den Eghipet,Cum au stătut împotrivă-ţi pre cale şi autăiat ţie coada taberii, pre cei ce osteniiadenapoia ta, iară tu flămînziiai şi osteniiai, şinu se temu de Dumnezău. Şi va fi cînd te va odihni pre tine Domnul Dumnezăul tău decătră toţi vrăjmaşii tăi cei dupe împrejur înpămîntul carele Domnul Dumnezăul tău dă ţiecu sorţu ca să-l moşteneşti de tot, să stinginumele lui Amalic dentru ceale de supt ceriu;să nu şi uiţi.<Cap XXVI>Şi va fi de vei întra în pămîntul careleDomnul Dumnezăul tău dă ţie cusorţu ca să-l moşteneşti de tot şi sălăcuieşti pre el, Şi vei lua dentru începătura roadelor pămîntului tăucare Domnul Dumnezăul tău dă ţie cu sorţu şivei pune întru coşniţă şi vei mearge la loculcarele va aleage Domnul Dumnezăul tău săcheame numele Lui acolo. Şi vei mearge cătră preot carele va fi în zilele acealea şi veigrăi cătră el: 'Mărturisescu astăzi DomnuluiDumnezeului tău căci am întrat la pămîntulcare au jurat Domnul părinţilor voştri să deavoao'. Şi va lua preotul coşniţa den mîinile tale şi o va pune denaintea jîrtăvnicului Dom-nului Dumnezăului tău. Şi vei răspunde şi vei zice înaintea Domnului Dumnezăului tău:'Siria au părăsit tată mieu şi s-au pogorît laEghipet, şi s-au nemernicit acolo cu numărpuţin şi s-au făcut acolo întru limbă mare şimulţime multă şi mare. Şi ne-au chinuit pre noi eghipteanii şi ne-au smerit şi au puspreste noi lucruri greale. Şi am strigatcătră Domnul Dumnezăul părinţilor noştri şiau ascultat Domnul glasul nostru şi au văzutsmerenia noastră şi osteneala noastră şi chi-nuirea noastră. Şi ne-au scos pre noi Dom-ul de la Eghipet, El, cu vîrtute mare, cu mînătare şi cu braţul Lui cel nalt şi cu vederi marişi cu seamne şi cu minuni. Şi ne-au băgat pre noi la locul acesta şi ne-au dat noaopămîntul acesta, pămînt carele cură miare şilapte. Şi acuma, iată, am adus începătura roadelor pămîntului care mi-ai dat mie,Doamne, pămînt care cură miare şi lapte'. Şi vei lăsa înaintea Domnului Dumnezeului tău,şi te vei închina acolo înaintea DomnuluiDumnezăului tău Şi te vei bucura pentrutoate bunătăţile care au dat ţie Domnul Dum-nezăul tău, şi casii tale, şi levitul, şi nemearni-cul carele iaste întru tine. Iară de vei săvîrşi a zeciui tot ce iaste preste zeace a roa-delor pămîntului tău, întru anul al treilea, adoua preste zeace vei da levitului şi nemear-nicului şi surumanului şi văduvei, şi vor mînca încetăţile tale şi se vor sătura. Şi vei grăi înain-tea Domnului Dumnezăului tău: 'Am curăţît cea-le sfinte den casa mea şi le-am dat levitului şi<p 145>nemearnicului şi surumanului şi văduvei,după toate poruncile Tale care ai poruncitmie; n-am călcat porunca Ta şi nu o amuitat. Şi n-am mîncat cu durearea meadentru eale, n-am rodit dentru eale la necu-rat, n-am dat dentru eale celui mort, amascultat glasul Domnului Dumnezeului mieu,am făcut după cum mi-ai poruncit mie. Pri-veaşte dentru casa Ta cea sfîntă den ceriu şiblagosloveaşte pre nărodul Tău, pre Israil, şipămîntul care ai dat lor, în ce chip Te-ai juratpărinţilor noştri să ne dai noao pămîntul carecură lapte şi miare. În ziua aceasta auporuncit Domnul Dumnezeul tău ţie să facitoate direptăţile aceastea şi judecăţile, şi leveţi păzi şi le veţi face dentru toată inemavoastră şi den tot sufletul vostru. PreDumnezeu ai ales astăzi a fi ţie Dumnezeu şi amearge întru căile Lui şi a păzi direptăţile şiporuncile şi judecăţile Lui şi a asculta glasulLui. Şi Domnul te-au ales astăzi pre tine săfii Lui nărod avut, în ce chip au zis ţie săpăzeşti toate poruncile Lui Şi să fii tu maisus decît toate limbile care te-au făcut pre tinenumit şi pofală şi slăvit, ca să fii tu nărod sfîntDomnului Dumnezeului tău, în ce chip au grăit".<Cap XXVII>Şi porunci Moisi şi bătrînimea fiilor luiIsrail, zicînd: "Păziţi toate poruncileaceastea cîte eu poruncescu voaoastăzi. Şi va fi întru care zi veţitreace Iordanul la pămîntul careDomnul Dumnezeul tău dă ţie cu sorţu, şi veipune ţie pietri mari şi vei spoi pre dînsele cuspoială. Şi vei scrie pre pietri toate cuvin-tele legii aceştlia, deaca veţi treace Iordanul,cînd vei întra la pămîntul care Domnul Dum-nezeul tău dă ţie, pămînt care cură lapte şimiare, în ce chip au zis Domnul Dumnezeulpărinţilor tăi ţie. Şi va fi după ce veţi treaceIordanul, veţi pune pietrile aceastea care euporuncescu voao astăzi, în muntele Ghevaal,şi le veţi spoi cu spoială. Şi vei zidi acolojîrtăvnic Domnului Dumnăzeului tău, jîrtăv-nic de pietri, să nu pui preste eale fier;Pietri de tot întregi vei zidi jîrtăvnicul Dom-nului Dumnezeului tău şi vei scoate preste elarderile-de-tot Domnului Dumnezeuluitău; Şi vei jîrtvui jîrtvă de mîntuire şi veimînca şi te vei sătura acolo şi te vei bucuraînaintea Domnului Dumnezeului tău. Şi vei scrie pre pietrile aceastea toată leageaaceasta aiave foarte". Şi au grăit Moisi şipreoţii leviţii la tot Israilul, zicînd: "Taci şiascultă, Israile, întru ziua aceasta te-aifăcut întru nărod Domnului Dumnezeului tăuşi vei asculta glasul Domnului Dumnezeuluitău şi vei face toate poruncile Lui şi direptăţileLui care eu poruncescu ţie astăzi". Şi auporuncit Moisi nărodului în ziua aceaea,zicîndu: "Aceştea vor sta a blagoslovi nărodul în muntele Garizin, trecînd Iordanul:Simeon, Levi, Iuda, Isahar, Iosif şi Veniamin;Şi aceştea vor sta pre blestem, în munteleGhevalului: Ruvim, Gad, Asir, Zavulon, Danşi Neftalim. Şi răspunzîndu, vor zice leviţiila tot Israilul cu glas mare: 'Blestemat omulcarele va face cioplit şi vărsat, scîrbă Domnu-lui, lucru de mîini de meşteri şi le va puneîntru ascuns!' Şi răspunzîndu tot nărodul, vazice: 'Fie!' 'Blestemat cela ce nu cinsteaş-te pre tată-său au pre mumă-sa! Şi vorzice tot nărodul: ,Să fie!' 'Blestemat cela cemută hotarăle aproapelui!' Şi vor zice totnărodul: 'Să fie!' 'Blestemat cela ce rătă-ceaşte pre orbu în cale!' Şi vor grăi tot năro-dul: 'Fie!' 'Blestemat carele va abate jude-cata nemearnicului şi surumanului şi vădu-vei!' Şi vor grăi tot nărodul: 'Fie!' 'Bleste-mat cela ce doarme cu muiarea tătîne-său,căci au descoperit acoperirea tatăluisău!' Şi vor zice tot nărodul: 'Fie!' Bleste-mat cela ce doarme cu tot dobitocul!' Şi vorzice tot norodul: 'Fie!' 'Blestemat cela ce doarme cu sor de pe tată-său sau de pemumă-sa!' Şi vor grăi tot norodul: 'Fie!''Blestemat cela ce doarme cu soacră-sa!' Şi vor zice tot norodul: 'Fie!' 'Blestemat cela ce bate pre vecinul lui cu ficleşug!' Şi vor zicetot norodul: 'Fie!' 'Blestemat carele va lua daruri să ucigă suflet a sînge nevinovat!' Şiva zice tot norodul: 'Fie!' 'Blestemat totomul carele nu va sta la toate cuvintele legiiaceştiia ca să le facă!' Şi va grăi tot norodul:'Fie!'<Cap XXVIII>Şi va fi deaca veţi treace Iordanul la pămîntul carele Domnul Dumnezăulvostru dă voao, de veţi auzi cu auzulglasul Domnului Dumnezăului vostru,să păziţi şi să faceţi toate poruncileLui carele eu poruncescu ţie astăzi, şi te va daDomnul Dumnezăul tău mai sus decît toatelimbile pămîntului. Şi vor veni preste tinetoate blagosloveniile aceastea şi te vor aflapre tine, de vei auzi cu auzul glasul DomnuluiDumnezăului tău: Blagoslovit tu în cetateşi blagoslovit tu în ţarină. Blagoslovite naş-terile pîntecelui tău şi roadele pămîntului tău şicirezile boilor tăi şi turmele oilor tale. Blagos-lovite jîtniţele tale, rămăşiţîle tale. Blagoslovit tu cînd întri înlăuntru şi blagoslovit tu cînd ieşiafară. Să-ţi dea ţie Domnul Dumnezăul tău pre vrăjmaşii tăi, ceia ce-ţ stau împotrivă, înfrînţ<p 146>înaintea feaţii tale; pre o cale vor ieşi cătrătine şi pren şapte cai vor fugi de cătră faţa ta.Să trimiţă Domnul pre tine blagosloveniaîntru cămările tale şi întru toate unde veipune mîna ta preste pămîntul carele DomnulDumnezăul tău dă ţie. Să te rădice DomnulDumnezăul tău Luiş norod sfînt, în ce chipS-au jurat părinţilor tăi, de vei asculta glasulDomnului Dumnezăului tău şi vei mearge încăile Lui. Şi te vor vedea pre tine toate lim-bile pămîntului, căce numele Domnului s-aunumit pre tine, şi să vor teame de tine. Şi teva înmulţi pre tine Domnul Dumnezăul tăuspre bune, spre naşterile pîntecelui tău şispre naşterile dobitoacelor tale şi spre roa-dele pămîntului tău, pre pămîntul tău careleau jurat Domnul părinţilor tăi să dea ţie.Deşchiză Domnul ţie comoara Lui cea bună,ceriul să dea ploaie pămîntului tău în vreamealui, să blagoslovească toate faptele mînilortale; şi să împrumutezi la limbi multe, iară tusă nu te împrumutezi; şi vei stăpîni tu limbimulte, iară pre tine nu vor stăpîni. Să tepuie Domnul Dumnezeul tău întru cap, şi nula coadă, şi vei fi atunce deasupra şi nu vei fidedesupt, de vei asculta poruncile DomnuluiDumnezăului tău cîte eu poruncescu ţie astăzia păzi şi a face. Să nu ieşi den toate cuvin-tele care eu poruncescu ţie astăzi, în direaptaau în stînga, să mergi după dumnezăi striinisă slujăşti lor. Şi va fi de nu vei ascultaglasul Domnului Dumnezăului tău să păzeştişi să faci toate poruncile Lui cîte euporuncescu ţie astăzi, vor veni preste tinetoate blestemele aceastea şi te vor apucapre tine: Blestematu în cetate şi blestemattu în ţarine. Şi blestemate jîtniţile taleşi rămăşiţele tale. Blestemate naşterilepămîntului tău şi roadele pămîntului tău,cerezile boilor tăi, turmele oilor tale. Bles-temat tu, cînd vei întra înlăuntru, şi blestematcînd vei ieşi. Să trimiţă ţie Domnul lipsa şifoamea şi topirea preste toate unde vei punemîna ta, cîte vei face, pînă unde te va surpapre tine şi pînă te va piarde de pripă, pentruceale reale meşteşuguri ale tale, pentru căceM-ai părăsit pre Mine. Să lipească Domnulla tine moartea, pînă te va topi de la pămîntulla carele întri tu acolo înlăuntru ca să moşte-neşti pre el. Să te bată Domnul cu lipse şicu înfierbenteală şi friguri şi cu price şi cu uci-dere şi cu stricăciune de vînt şi cu galbenarea,şi să te gonească pre tine pînă unde te vorpiarde pre tine. Şi va fi ceriul ce iastepreste capul tău, de aramă şi pămîntul dede-suptul tău, de hier. Să dea Domnul ploaiapămîntului tău prah şi ţărînă, den ceriu săva pogorî preste tine pînă te va zdrobi şi pînăte va piarde. Deate Domnul tăiare înaintea vrăjmaşilor tăi: pre o cale să ieşi înaintea lorşi pre  căi să fugi de cătră faţa lor; şi vei fiîntru răşchirare în toate împărăţiile pămîntu-lui. Şi vor fi morţii voştri mîncare pasărilor ceriului şi gadinilor pămîntului şi nu va fi celce să le apere. Să te bată Domnul cu rana eghiptenească la şezuturi şi cu rîie sălbatecăşi mîncărime, ca să nu te poţi vindeca. Ba-tă-te Domnul cu dezmeteciune şi cu neve-deare şi ieşire den minte. Şi vei pipăi a miazăzi, cum ar pipăi orbul întru-ntunearec;şi nu vei înderepta căile tale, şi vei fi atunceanăpăstuit şi jăfuindu-te preste toate zilele, şinu va fi cela ce să-ţ ajute ţie. Muiare vei lua şi alt bărbat o va avea pre ea; casă vei zidi, şinu vei lăcui într-însa; vie vei sădi, şi nu o veiculeage pre ea. Viţelul tău, junghiat înain-tea ta, şi nu vei mînca dentru el; măgariul tău,jăfuit de la tine, şi nu ţi se va da înapoi; oiletale, date nepriatinilor tăi, şi nu va fi ţie cel cesă-ţ ajute. Fiii tăi şi featele tale, date la limbă alta, şi ochii tăi vor vedea orbindu-se laeale şi nu va putea mîna ta. Veniturile pămîntului tău şi toate ostenealele tale vamînca limbă carea nu o ştii, şi vei fi năpăstuitşi sfărîmat în toate zilele. Şi vei fi fluturatec pentru vederile ochilor tăi carele vei vedea.Să te bată Domnul cu rană rea preste genuchi şi preste pulpi, ca să nu poţi să te vindeci tu,den urma picioarelor tale pînă la creaştetultău. Să te ducă Domnul pre tine şi pre boiarii tăi pre carii vei pune preste tine, lalimbă care nu o ştii tu şi părintii tăi; şi vei slujiacolo la dumnezăi streini, la leamne şi lapietri. Şi vei fi acolo întru tîlc şi pildă şi poveaste la toate limbile la carele te va duceDomnul acolo. Sămînţă multă vei scoate la cîmpu şi puţină vei aduce, pentru căcimănîncă pre eale lăcustele. Vie vei răsădi şi o vei lucra, şi vin nu vei bea, nice te veiveseli dentru ea, pentru căci va mînca de totpre ea viarmele. Maslini vor fi ţie întru toate hotarăle tale, şi cu untdelemnu nu te veiunge, căci nu va cură maslina ta. Fii şi feate vei naşte, şi nu vor fi ţie, pentru că vormearge întru robime. Toate cîte ies den lemnu ale tale, şi rodurile pămîntului tău, leva topi pălitura. Cel nemearnic carele iaste întru tine se va sui preste tine sus, sus, iară tute vei pogorî jos, jos; Acesta te va împru-muta, iară tu pre el nu vei împrumuta; acestava fi întru cap, iară tu întru coadă. Şi vor veni preste tine toate blestemele aceasteaşi te vor goni pre tine şi te vor prinde pînăunde te va surpa şi pînă te va piarde,<p 147> căci n-ai ascultat glasul Domnului Dumnezeu-lui tău, ca să-I păzeşti poruncile Lui şi direp-tăţile Lui cîte au poruncit ţie. Şi vor fi întrutine seamne şi minuni, şi întru semenţia ta,pînă întru veaci. Pentru căci n-ai slujitDomnului Dumnezeului tău cu bucurie şi cuinimă bună pentru mulţimea a toate, Şi veisluji vrăjmaşilor tăi, pre carii îi va trimiteDomnul Dumnezăul tău asupra ta, cu foame şicu seate şi cu goliciune şi cu lipse de toate, şiva pune preste tine lanţu de hier preste gîtultău, pînă te va surpa de tot. Şi va aducepreste tine Domnul limbă de departe, de lamargenea pămîntului, ca o pornire de vultur,limbă căriia nu-i vei auzi glasul, Limbă fărăruşine la obraz, care nu va lăuda faţa bătrînu-lui şi pre cel tînăr nu-l va milui. Şi va mîncanaşterile dobitoacelor tale şi roadele pămîn-tului tău, ca să nu lase ţie grîu, vin, untde-lemnu, cirezile boilor tăi şi turmele oilor tale,pînă unde te va piarde. Şi te va sfărîmaîntru toate cetăţile tale, pînă să vor răsipizidiurile ceale înalte ale tale, şi ceale tari, precarele tu ai nădejduit pre eale întru tot pămîn-tul tău, şi te va chinui întru toate cetăţile talecarele au dat ţie Domnul Dumnezăul tău.Şi vei mînca naşterile pîntecelui tău, carneafiilor tăi şi featelor tale carele au dat ţie Dom-nul Dumnăzăul tău, întru dodeiala ta şi întrupedeapsa întru care te va chinui vrăjmaşultău. Cel moale întru tine şi cel gingaş foarteva deochea cu ochiul lui pre fratele lui şi premuiarea cea dentru sînul lui şi feciorii ceirămaşi carii vor rămînea lui, Ca să deaunuia dentru ei den trupurile fiilor lui dencarele va mînca, pentru ca să nu-i rămîie luinemică la nevoie şi întru premejdia ta întrucarea te vor chinui vrăjmaşii tăi întru toatecetăţile tale. Şi cea moale întru voi şi ceagingaşă foarte, căruia n-au luat ispită piciorulei a călca pre pămînt pentru gingăşie şi moli-ciune, va deochea cu ochiul ei pre bărbatul ei,pre cel dentru sînul ei, şi pre fecior şi pre fataei, Şi fetişoara ei, ceaea ce au ieşit prencoapsele ei, şi fiiul ei, pre carele va naşte,pentru căce va mînca de tot pre aceasteapentru lipsa a toată, pre ascunsu, întru nevoiaşi întru primejdia care te va chinui vrăjmaşultău întru toate cetăţile tale. De nu veţiasculta a face toate cuvintele legii aceştiia,ceale scrise întru cartea aceasta, ca să văteameţi de numele cel cinstit şi minunatulacesta pre Domnul Dumnezăul tău, Şi vadovedi Domnul ranele tale şi ranele semenţieitale, rane mari şi minunate şi boale realeşi credincioase, Şi va întoarce asupra tatoată durearea Eghipetului cea rea, care teferiiai de cătră faţa lor, şi să vor lipi în-tru tine. Şi toată boala şi toată rana ce nu escrisă şi toată ce e scrisă întru cartea legiiaceştiia va aduce Domnul asupra ta, pînă ce teva piarde. Şi veţi rămînea întru număr puţinu, pentru căci, cînd eraţi ca stealeleceriului întru mulţime, căci n-aţi ascultat gla-sul Domnului Dumnezăului vostru. Şi va fi în ce chip S-au veselit Domnul pre voi ca săvă facă bine voao şi să vă înmulţască pre voi,aşa Să va veseli Domnul pre voi să vă surpepre voi, şi veţi rădica de la pămîntul la carelevoi meargeţi înlăuntru acolo ca să-l moşteniţipre el. Şi te va sămăna pre tine Domnul Dumnezăul tău la toate limbile, den margineapămîntului pînă în marginea lui, şi vei slujiacolo la alţi dumnezăi, la leamne şi la pietri,pre carii n-ai ştiut tu şi părinţii tăi. Iară şi întru limbile acealea nu te va odihni, nice săva face stare urmei piciorului tău, şi-ţ va daDomnul acolo inimă mîhnită şi ochi lipsind şisuflet topit. Şi va fi viaţa ta spînzurată denaintea ochilor tăi şi te vei teame ziua şinoaptea şi nu vei creade vieţii tale. Dimi-neaţa vei zice: 'Cum oare s-ar face sară?' şisara vei zice: 'Cum oare s-ar face dimineaţă?',de frica inimii tale de care te vei spămînta şiden vedenlile ochilor tăi cărora vei vedea.Şi te va întoarce Domnul Dumnezău la Eghi-pet cu vase şi întru calea carea am zis: 'Nu veţimai adaoge a o mai vedea încă pre ea!'; şi văveţi vinde acolo la vrăjmaşii voştri întruslugi şi întru slujnice şi nu va fi cel ce săvă agonisască".<Cap XXIX>Aceastea sînt cuvintele făgăduinţei carei au poruncit Domnul lui Moisi săîntărească fiilor lui Israil întrupămîntul Mouv, fără de făgăduinţacare au făgăduit lor la Horiv. Şi chemă Moisi pre toţi fiii lui Israil şi zise cătrădînşii: "Voi aţ văzut toate cîte au făcut Dom-nul Dumnezeul vostru în pămîntul Eghipetului,înaintea voastră, lui Faraon şi tuturor slugilorlui şi la tot pămîntul lui, Ispitile ceale mari carele au văzut ochii tăi, seamnele şi minunileceale mari acealea, mîna cea tare şi braţul celnalt. Şi n-au dat Domnul Dumnezeu voao inemă să ştiţ şi ochi să vedeţ şi urechi să auziţ'pînă în ziua aceasta. Şi v-au adus pre voi 40 de ani în pustiiu; nu s-au vechit hainilevoastre şi ciuboatele voastre nu s-au ros de lapicioarele voastre. Pîine n-aţ mîncat, vin şi rachiu n-aţ băut, pentru ca să cunoaşteţi căAcesta iaste Domnul Dumnezeul vostru. Şi aţ venit pînă la locul acesta, şi au ieşit Sion,împăratul Esevonului, şi Og, împăratul Vasanu-lui, în timpinarea noastră cu războiu. Şi i-am <p 148>bătut pre ei la războiu şi le-am luat pămîntullor şi am dat pre el cu sorţu lui Ruvin şi luiGad şi la jumătate de neam al lui Manasii.Şi să păziţ să faceţi toate cuvintele făgăduinţiiaceştiia, să faceţi pre eale, pentru ca să pri-ceapeţi toate cîte aţ făcut. Voi aţ stătut toţ astăzi înaintea Domnului Dumnezeului vostru, începătorii de neamurile voastre şi bătrînimea voastră şi judecătorii voştri şi adu-cătorii de cărţile voastre, tot omul Israil, Şimuierile voastre şi feciorii voştri şi celnemearnec ce e în mijlocul taberii voastre,den tăietoriu de leamne al vostru pînă în pur-tătoriu de apă al vostru, Să petreci întrufăgăduinţa Domnului Dumnezeului tău şiîntru blestemele Lui clte Domnul Dumnezeultău pune cătră tine astăzi, Pentru ca să teîntărească pre tine Luiş întru nărod şi El va fiţie Dumnezeu, în ce chip au zis ţie şi în ce chipau jurat părinţilor tăi, lui Avraam şi lui Isaac şilui Iacov. Şi nu numai voao singuri eu puiufăgăduinţa aceasta şi blestemul acesta, Ceşi celora ce-s cu voi astăzi aicea înainteaDomnului Dumnezeului vostru şi celora cenu-s cu voi aicea astăzi. Căci voi ştiţ cumam lăcuit în pămîntul Eghipetului şi cum amtrecut pren mijlocul limbilor, Pre carii aţitrecut şi aţ văzut urîciunile lor şi chipurile lorlemnu şi piatră, argint şi aur, carele sînt lîngăei. Nu cumva cineva să fie întru voi, bărbatau fămeaie, au neam, au fealiu oarecăruia, aucuget s-au abătut de la Domnul Dumnezeulvostru, ca să meargă să slujască bozilor limbi-lor acelora; să nu cumva fie vreo rădăcină însus răsărindu întru fiare şi amărăciune. Şi va fi de va auzi cuvintele blestemului acestuia,şi va povesti întru inema lui' zicîndu: 'Predreptul să mi să facă mie, căci întru rătăcireainemii meale voiu mearge', pentru ca să nupiarză împreună cel păcătos pre cel fără degreşală, Nu va vrea Dumnezeu să fieblîndu lui, ce încă atunce să va aţîţa urgiaDomnului şi rîvnirea Lui întru omul acela şisă vor lipi întru el toate blestemele făgăduin-ţei aceştlia, ceale scrise întru cartea legii aceş-tiia, şi va stinge Domnul numele lui dentru cel de supt ceriu. Şi va osebi Domnul pre el întru reale dentru toţi fiii lui Israil, după toate blestemele făgăduinţei, ce e scris întru cartea legii aceştiia. Şi vor grăi semenţia ceaea- laltă, fiii noştri, carii să vor rădica după voi, şi cel strein, carele va veni den pămînt departe, şi vor vedea ranele pămîntului ace- luia şi boalele lui carele le-au trimis Domnul preste el,  Iarbă pucioasă şi sare arsă; tot pămîntul lui nu să va sămăna, nici va răsări, nici să va sui preste eltot veardele, în ce chip s-au surpat Sodomulşi Gomorul, Adama şi Săvoim, pre carele ausurpat Domnul cu mînie şi cu urgia Lui -, Şi vor grăi toate limbile: 'Pentru căce au făcutDomnul aşa pămîntului acestuia? Carea iastemînia urgiei această mare?' Şi vor zice: 'Căce au lăsat făgăduinţa Domnului Dumne-zăului părinţilor lor care au pus părinţilor lorcînd i-au scos pre ei den pămîntul Eghipetu-lui, Şi mergînd au slujit la dumnezei striini şi s-au închinat la ei, la carii n-au ştiut,nice au împărţit lor. Şi S-au urgisit cu mînie Domnul pre pămîntul acela, ca să aducăpreste el după toate blestemele făgăduinţiiceale scrise în cartea legii aceştiia. Şi rădică Domnul pre ei de la pămîntul lor cumînie şi cu urgie şi cu scîrbă mare foarteşi i-au scos pre ei într-alt pămînt ca şiacum'. Ceale ascunse  ale Domnului Dumnezăului nostru, iară ceale aiavea  noaoşi feciorilor noştri în veaci, ca să faceţi toatecuvintele legii aceştiia.<Cap XXX>Şi va fi după ce vor întra asupra ta  toate cuvintele aceastea, blagoslove-nia şi blestemul carele am dat înain-tea feaţii tale, şi vei priimi întru inema ta întru toate limbile unde te va răşchira Domnul Dumnezăul tău acolo, Şi te vei întoarce cătră Domnul Dumnezăul tău şi vei asculta glasul Lui după toate cîte eu poruncescu ţie astăzi, dentru toată inema ta şi dentru tot sufletul tău, Şi va vindeca Dom- nul păcatele tale şi te va milui şi iarăş te va aduna dentru toate limbile la carele te-au răş- chirat Domnul Dumnezăul tău acolo. De va fi răşchirarea ta den marginea ceriului pînă în marginea ceriului, de acolo te va aduna Dom- nul Dumnezăul tău şi de acolo te va lua. Şi  te va băga Domnul Dumnezăul tău la pămîn-tul carele au moştenit părinţii tăi şi-l vei moş-teni pre el. Şi bine-ţi va face şi mai de prisosit te va face decît pre părinţii tăi. Şi va curăţi premprejur Domnul inema ta şi inema semin-ţiei tale, să iubeşti pre Domnul Dumnezăultău dentru toată inema ta şi dentru tot sufletultău, pentru ca să trăieşti tu. Şi va da Dom-nul Dumnezăul tău blestemele aceasteapreste vrăjmaşii tăi şi pre cei ce au urît pretine, care te-au gonit pre tine. Şi tu te veiîntoarce şi vei asculta glasul Domnului Dum-nezăului tău şi vei face poruncile Lui cîte euporuncescu ţie astăzi. Şi te va înmulţiDomnul Dumnezăul tău întru toată faptamînilor tale, întru naşterile pîntecelui tău şiîntru naşterile dobitoacelor tale şi întru roa-dele pămîntului tău, căce va întoarce DomnulDumnezăul tău să Să veselească pre tine<p 149>spre bune, în ce chip S-au veselit pre părinţiităi, Să vei asculta glasul Domnului Dumne-zăului tău, să păzeşti şi să faci toate poruncileLui şi direptăţile Lui şi judecăţile Lui cealescrise în cartea legii aceştiia, să te vei întoarce cătră Domnul Dumnezăul tău dentru toată inima ta şi dentru tot sufletul tău. Căce că porunca aceasta care eu poruncescu ţie astăzi nu iaste prea grea, nice departe de la tine iaste. Nu în ceriu iaste zicînd: 'Cine să va sui dentru noi în ceriu şi să o aducă noao şi auzind pre ea, o vom face?' Nice iaste decindea de mare zicînd: 'Carele va treace den noi decindea de mare şi o va aduce noao şi, auzîndu-o pre ea, o vom face?' Aproape de tine iaste cuvîntul foarte, întru gura ta şi întru inema ta şi întru mînile tale, să faci pre  el. Iată că am dat înaintea featii tale astăzi viaţa şi moartea, binele şi răul. Iară de vei asculta poruncile Domnului Dumnezăului vostru, cîte eu poruncescu ţie astăzi, să iubeşti pre Domnul Dumnezăui tău, să umbli întru toate căile Lui şi să păzeşti direptăţile Lui şi poruncile Lui şi judecăţile Lui, şi veţi trăi şi mulţi veţi fi şi te va blagoslovi Domnul Dumnezăul tău întru tot pămîntul la carele întri acolo să moşteneşti pre el. Şi de să va premeni inima ta şi nu vei asculta şi, înşălîn- du-te, te vei închina la dumnezăi striini şi vei sluji lor, Povestescu-ţi astăzi căci cu peire veţi peri, şi nu cu zile multe vă veţi face pre pămînt carele Domnul Dumnezăul tău dă ţie, la carele voi treaceţi Iordanul acolo să moşte- niţi pre el. Mărturisăscu voao astăzi pre ceriu şi pre pămînt: pre moarte şi pre viaţă dat-am înaintea feaţii tale, blagoslovenia şi blestemul. Şi aleage viaţa, pentru ca să trăieşti tu şi seminţia ta. Să iubeşti pre Domnul Dumnezăul tău, să asculţi glasul Lui şi să te ţii de El, pentru că aceasta iaste viaţa ta şi delungarea zilelor tale, să lăcuieşti pre pămîntul carele au jurat Domnul părinţilor tăi, lui Avraam şi lui Isaac şi lui Iacov, să le dea lor".<Cap XXXI>Şi săvîrşi Moisi grăind toate cuvinteleaceastea cătră toţi fiii lui Israil şi zisecătră ei: "De o 100 şi 20 de ani sînteu astăzi şi nu voiu mai putea încă săîntru înlăuntru şi să iesu afară, şiDomnul zise cătră mine: 'Nu vei treace preIordanul acesta'. Domnul Dumnezăul tău,Cela ce mearge înaintea feaţii tale, Acela vasurpa limbile aceastea den naintea feaţii taleşi vei moşteni pre eale; şi Isus, cela ce meargeînaintea feaţii tale, în ce chip au grăit Dom-nul. Şi va face Domnul lor în ce chip au fă-cut lui Sion şi lui Og, celor doi împăraţi a amo-reilor, carii era decindea de Iordan, şi pămîn-tului lor, în ce chip i-au surpat pre ei. Şi i-au dat pre ei Domnul înaintea voastră şi veţiface lor în ce chip am poruncit voao. Fiiviteaz şi te întăreaşte, nu te teame, nici te spă-mînta, nici să te înfricoşăzi de cătră faţa lor,căci că Domnul Dumnezăul tău acesta, Carelemearge înainte cu voi, nu te va părăsi, nici teva lăsa". Şi chemă Moisi pre Isus şi zise lui înaintea a tot Israilul: "Fii viteaz şi te întă-reaşte, pentru că tu vei să întri înaintea feaţiinorodului acestuia la pămîntul carele au juratDomnul părinţilor voştri să-l dea lor şi tu veimoşteni de tot pre el lor. Şi Domnul, Carele mearge împreună cu tine, nu te va părăsi, nicite va lăsa; nu te teame, nici te spămînta". Şi au scris Moisi toate cuvintele legii aceştiiaîntr-o carte şi o au dat preoţilor, fiilor lui Levi,celora ce rădică sicriiul făgăduinţii Domnului,şi celor bătrîni, fiilor lui Israil. Şi au porun-cit Moisi lor întru ziua aceaea, zicînd: "Dupăşapte ani, întru vreamea anului slobozirii,întru praznicul facerii colibilor, Cînd mer-gea împreună tot Israilul să să ivească înain-tea Domnului Dumnezăului tău, întru loculcarele va aleage Domnul să să citească leageaaceasta înaintea a tot Israilul la urechilelor, Adunaţi norodul, bărbaţii şi fameile, şi copiii, şi pre cel nemearnic al tău, pre cel den-tru cetăţile tale, pentru ca să auză şi pentru casă să înveaţe să să teamă de Domnul Dumne-zăul vostru, şi vor auzi a face toate cuvintelelegii aceştiia. Şi fiii lor, carii nu ştiu, vor auzi şi să vor învăţa a să teame de DomnulDumnăzăul vostru întru toate zilele cîte ei vor trăi pre pămînt la carele voi treaceţi Iordanul acolo să moşteniţi pre el". Şi zise Domnul  cătră Moisi: "Iată, s-au apropiat zilele morţii tale; cheamă pre Isus şi staţi la uşăle cortului mărturiei şi voiu porunci lui". Şi mearse Moisi şi Isus la cortul mărturiei şi au stătut prejur uşăle cortului mărturiei. Şi Să  pogorî Domnul cu stîlpu de noru şi stătu lîngă uşăle cortului mărturiei şi stătu stîlpul norului lîngă uşăle cortului. Şi zise Domnul cătră  Moisi: "Iată, tu dormi împreună cu părinţii tăi şi, sculîndu-se acest norod, va curvi denapoia altor dumnezăi streini, a pămîntului la carele acesta întră acolo la el, şi Mă vor lăsa pre Mine şi vor răşchira făgăduinţa Mea carea am pusu-o la ei. Şi Mă voiu scîrbi cu mînie pre  ei întru ziua aceaea şi voiu părăsi pre ei şi Îm voiu întoarce faţa de cătră ei şi va fi mîncare de tot Şi-l vor afla pre el răuăţti multe şi pri- mejdii şi va grăi întru ziua aceaea: 'Pentru căci nu iaste Domnul Dumnezăul mieu întru noi m-au aflat răutăţile aceastea'. Iară Eu cu în- toarcere voiu întoarce obrazul Mieu de cătră<p 150>ei întru ziua aceaea, pentru toate răutăţilecarele au făcut, căci s-au întors la dumnezăistreini. Şi acuma scrieţi cuvintele cîntăriiaceştiia şi învăţaţ pre ea pre fiii lui Izrail şi opuneţi pre ea întru rostul lor, pentru ca să Mise facă Mie cîntarea aceasta întru mărturieîntru fiii lui Izrail. Pentru că voiu băga preei la pămîntul cel bun carele am jurat părinţi-lor lor, pămînt care cură miare şi lapte, şi vormînca şi, săturîndu-se, se vor împlea, şi se vorîntoarce la dumnezăi streini şi vor sluji lor şiMă vor mînia şi vor răşchira făgăduinţa Meacare am pus la ei. Şi va fi cînd vor afla preei reale multe şi primejdii, şi se va întimpinaîmpotriva lor cîntarea aceasta înaintea feaţiilor mărturisind pentru că nu se va uita dentrugura lor şi den gura semenţiei lor, pentru căEu ştiu răutatea lor, cîte vor face aicea astăzi,mai nainte decît a-i aduce Eu pre dînşii lapămîntul cel bun, carele M-am jurat părinţilorlor". Şi au scris Moisi cîntarea aceastaîntru ziua aceaea şi au învăţat pre ea pre fiiilui Izrail şi au poruncit Moisi lui Iisus, fiiul luiNavi, şi zise lui: "Vitejaşte-te şi te întă-reaşte, pentru că tu vei băga înlăuntru pre fiiilui Izrail la pămîntul carele au jurat lor Dom-nul şi El va fi împreună cu tine". Şi cîndsăvîrşi Moisi scriind toate cuvintele legii aceş-tiia în carte pînă la sfîrşit, Şi au poruncitleviţilor celora ce rîdică sicriiul făgăduinţiiDomnului, zicînd: "Luînd cartea legii aceş-tiia, veţ pune pre ea de laturea chivotuluifăgăduinţii Domnului Dumnezenlui vostru şiva fi acolo întru tine întru mărturie. Pentrucă eu ştiu pricea ta şi cerbicea ta cea năsilnică:pentru că, încă fiind eu viu astăzi cu voi, amă-rînd aţ fost ceale de cătră Dumnezău, cumdară nu şi după moartea mea? Adunaţcătră mine pre mai marii fealiului vostru şipre cei mai bătrîni ai voştri şi pre judecătoriivoştri şi pre cei aducători de cărţi ai voştri,pentru ca să grăiescu întru urechile lor toatecuvintele aceastea şi să le mărturisescu lorceriul şi pămîntul. Pentru că ştiu cum, la ceade apoi a morţii meale, cu fărădeleage veţfărădelegiui şi veţ abate den calea care amporuncit voao şi vor timpina pre voi răutăţilela ceale de apoi zile, căci veţ face răul înainteaDomnului Dumnezău, să-L mîniaţi pre El cufaptele mîinilor voastre". Şi au grăit Moisiîntru urechile a toată adunarea lui Izrailcuvintele cîntării aceştiia pînă în sfîrşit:<Cap XXXII>Ia aminte, ceriule, şi voiu grăi, şi auză pă-mîntul cuvintele dentru rostul mieu!Nădejduiască ca ploaia răspunsul mieuşi să să pogoare ca roua cuvintelemeale, ca ploaia pre troscot şi ca ninsoarea preburuian. Căci numele Domnului am chemat;daţi mărire Dumnezăului nostru! Dumnezău,adevărate faptele Lui şi toate căile Lui judecăţi;Dumnezău credincios şi nu iaste strîmbătateîntru El, dirept şi sfînt Domnul. Greşit-au;nu Lui, fii huliţi, neam strîmb şi destră-mat! Aceastea Domnului răsplătiţ, acestanărod nebun şi nu înţelept? Nu Acesta tată-tăute-au agonisit pre tine şi te-au făcut şi te-auzidit? Aduceţi-vă aminte de zilele veacului,priceapeţi dară anii, neamurile neamurilor!Întreabă pre tată-tău şi va povesti ţie, pre ceimai bătrîni decît tine şi vor spune ţie. Cîndîmpărţiia Cel înalt limbile, cum au sămănatpre fiii lui Adam, au pus hotarăle limbilor, du-pă numărul îngerilor lui Dumnezău, Şi săfăcu partea Domnului norodul lui Iacov,împărţeală moştenirei lui Israil. L-au des-tulat pre el întru pustie întru seteciunea arde-rii, întru fără de apă, încunjuratu-l-au pre el şil-au certat pre el şi l-au păzit pre el ca luminaochiului. Ca vulturul cînd ar acoperi cuiu-bul lui şi pre puii lui au pohtit slobozind aripilelui, au priimit pre ei şi i-au luat pre ei pre dupăcapul lui, Domnul sîngur i-au adus pre ei şi nu era împreună cu ei dumnezeu striin.I-au suit pre ei pre vîrtutea pămîntului, i-auhrănit pre ei cu roadele ţarenilor, au suptmiare den piatră şi untdelemnu den vîrtoasăpiatră, Unt de vaci şi lapte de oi cu grăsi-mea mieilor şi a berbecilor, a fii de tauri şi deţapi, cu seul muşchilor grîului, şi sînge de strugurau băut, vin. Şi mîncă Iacov, şi să sătură şizvîrli cel iubit; să unse, să îngrăşă, să lăţi, şipărăsi pre Dumnezău, Cela ce l-au făcut preel, şi să osibi de la Dumnezău, mîntuitoriullui. -'Mă scîrbiră pre striini, întru urîciunelelor M-au amărît pre Mine'.-Au jîrtvuitdracilor, şi nu lui Dumnezău, la dumnezăicarii n-au ştiut, noi şi proaspeţi, au venit, precarii n-au ştiut părinţii lor. Pre Dumnezău,Cela ce te-au născut, ai părăsit şi ai uitat preDumnezău, Cela ce te hrăneaşte. Şi văzuDomnul şi rîvni şi Să scîrbi pentru urgia fiilorlor şi featelor Şi zise: 'Întoarce-voiu de cătră ei faţa Mea şi voiu arăta ce va fi lor la ceade apoi, căce neam întortu iaste, fii la carei nuiaste credinţă întru ei. Ei M-au rîvnit preMine nu ca pre Dumnezău, M-au scîrbit cuchipurile lor; şi Eu voiu rîvni pre ei nu ca prelimbă, pre limbă fără minte voiu urgisi pre ei.Căce foc s-au aţîţat dentru mînia Mea: va arde pînă în iadul cel mai de jos, va mînca de totpămîntul şi rodurile lui, va arde temeliilemunţilor. Aduna-voiu la ei reale şi săge-<p 151>ţile Meale le voiu săvîrşi la ei. Topindu-săcu foame şi cu mîncare de pasări şi deşălaredenapoi nevindecată, dinţi de jîganii voiu tri-mite la ei cu mînie, care-i trag pre pămînt.Den afară-i va desfeciori sabie, şi den cămărifrica, tinerel cu fecioara, sugătoriu cu cel aşă-zat bătrîn'. Zis-am: 'Sămăna-i-voiu pre eişi voiu potoli dentru oameni pomenirealor'. Fără numai pentru urgia vrăjmaşilor,pentru ca să nu-ş lungească anii şi pentru casă nu să puie deasupră-le vrăjmaşii, nice săzică: 'Mîna noastră înaltă, şi nu Domnul, aufăcut toate aceastea'. Căce limbă ce ş-aupierdut sfatul iaste şi nu iaste întru ei ştiinţă;n-au gîndit să să priceapă. Aceastea să lepriimească la viitoriul an. Cum va goniunul pre o mie şi doi vor muta zeci de mii, sănu Dumnezău i-au vîndut pre ei şi Domnuli-au dat pre ei? Căce nu iaste Dumnezăulnostru ca dumnezeii lor, iară vrăjmaşii noştrin-au minte. Pentru că den via Sodomului,via lor, şi viţa lor, de la Gomor; strugurul lor,strugur de hiare, poamă de amărăciunelor. Mînia bălaurilor, vinul lor, şi mîniaaspidelor nevindecată. Nu aceastea, iată,s-au adunat lîngă Mine şi s-au pecetluit întrucomoarăle Meale? Întru ziua izbîndirii voiu răsplăti în vreamea cînd va greşi piciorul lor; căce aproape iaste ziua peririi lor şi iaste de faţă gata voao. Căce va judeca Domnul pre norodul Său şi pre robii Lui Să va îmblînzi, căce au văzut pre ei slobănogiţi şi lipsiţi întru dodeiale şi părăsiţi. Şi zise Domnul: 'Unde-s dumnezeii lor pre carii nădejduia pre ei, Cărora seul jîrtvelor lor mîncaţi şi beaţi vinul turnărilor lor? Scoale-să şi vă ajuto-rească voao şi să să facă voao acoperituri.Vedeţi, vedeţi că Eu sînt şi nu iaste Dumnezăualtul fără de Mine; Eu voiu ucide şi voiu face atrăi, lovi-voiu şi Eu voiu tămădui, şi nu iastecarele va scoate dentru mîinele Meale !Căce voiu rădica în ceriu mîna Mea şi Mă voiujura cu direapta Mea şi voiu grăi: 'Trăiescu Euîntru veaci!' Căce voiu ascuţi ca fulgerulsabia Mea şi să va ţinea de judecăţi mîna Meaşi voiu răsplăti caznă vrăjmaşilor, şi celor ceurăscu pre Mine voiu răsplăti. Voiu îmbăta săgeţile Meale de sînge şi sabia Mea va mînca carne den sînge de stîrvuri şi a robimei, den capul boiarilor limbilor.' Veseliţi-vă, ceriuri, împreună cu El şi să să închine Lui toţi îngerii lui Dumnezău. Veseliţi-vă, limbi, împreună cu norodul Lui şi să să întărească Lui toţi fiii lui Dumnezău, căce sîngele fiilor Lui izbîndeaşte şi va izbîndi şi va răsplăti judecată vrăjmaşilor Lui şi celor ce urăscu pre El va răsplăti şi va curăţi Domnul pămîntul norodului Său ". Şi au scris Moisi cîntarea aceasta întru ziua  aceaea şi au învăţatu-o pre ea pre fiii lui Israil. Şi întră Moisi cătră norodu şi au  grăit toate cuvintele legii aceştiia la urechile norodului, el şi Iisus a lui Navi. Şi au săvîr-şit Moisi grăind cuvintele aceastea toate la tot Israilul. Şi zise cătră ei: "Luaţi-vă aminte  cu inima voastră preste toate cuvintele aceastea carele eu mărturisescu voao astăzi, carele le veţi porunci fiilor voştri, să păzească şi să facă toate cuvintele legii aceş- tiia; Că nu cuvînt deşărt acesta e voao, căce  acesta e viaţa voastră şi pentru cuvîntul acesta veţi îndelunga zilele pre pămîntul carele voi treaceţi acolo Iordanul, să moşteniţi pre dînsul". Şi grăi Domnul lui Moisi întru  ziua aceasta, zicînd: "Sui-te în muntele  Avarim, care iaste în pămîntul Moav, de spre faţa Ierehonului, şi vezi pre pămîntul Hanaan, carele Eu dau fiilor lui Israil întru ţineare Şi mori acolo întru muntele la  carele te sui şi te vei adaoge cătră norodul tău, în ce chip au murit Aaron, fratele tău, în mun- tele Orului, şi s-au adaos lîngă norodul lui, Pentru căce n-aţ ascultat cuvîntul Mieu  întru fiii lui Israil pre Apa Pricii, Cadis, întru pustiiul Sin, pentru căce nu M-aţi sfinţit pre Mine întru fiii lui Israil. Căce dempotrivă  vei vedea pămîntul, şi acolo nu vei întra".<Cap XXXIII>Şi aceasta e blagoslovenia carea au blagoslovit Moisi, omul lui Dumne-zău, pre fiii lui Israil mai nainte demoartea lui şi au zis: "Domnul den Sion au venit şi S-au ivit de la Siirnoao şi au sîrguit den muntele Faran cu zecide mii de sfinţiri, den direapta Lui îngeri, îngeri împreună cu El. Şi au cruţat norodul  Său. Şi toţi sfinţiţii supt mînile Tale şi aceştea supt Tine sînt. Şi au priimit dentru cuvintele Lui leage, Carea au poruncit noao Moisi şi  moştenirea adunării lui Iacov. Şi va fi întru  cel iubit boiarenJadunîndu-să boiari noroade-lor împreună cu neamurile lui Israil. Să  trăiască Ruvim. să nu moară, şi Simeon fie mult întru număr!" Şi aceasta  Iuda:  "Ascultă, Doamne, glasul Iudii şi la norodul lui între înlăuntru; mînile lui vor osăbi pre el şi ajutoriu dentru vrăjmaşii lui vei fi". Şi lui  Levi zise: "Daţi lui Levi arătările lui şi adevă- rul lui la omul cel sfînt pre carele au ispitit pre el cu ispită l-au batjocorit pre el la Apa Pricii. Cela ce zice tătîni-său şi mîni-sa: Nu te-am văzut pre tine', şi pre fraţii lui nu i-au cunoscut şi pre feciorii n-au ştiut. Au păzit cuvintele Tale şi făgăduinţa Ta<p >au cruţatu-o. Vor arăta direptăţile Tale luiIacov şi leagea Ta lui Izrail; vor pune dea-supra tămîie întru urgia Ta, pururea prestejîrtăvnicul Tău. Blagosloveaşte, Doamne,vîrtutea lui şi faptele mînilor lui priimeaşte;bate mijlocul vrăjmaşilor lui celora ce săscoală asupra lui şi cei ce-l urăscu pre el să nusă scoale". Şi lui Veniamin au zis: "Iubit deDomnul, nădejduind va lăcui, şi Dumnezeuumbreaşte preste dînsul toate zilele şi întrumijlocul umerelor lui au odihnit". Şi luiIosif au zis: "Den blagoslovenia Domnului,pămîntul lui, den ceasurile ceriului şi roaoi, şiden fără-de-fundul izvoarălor den jos, Şidupă ceasul roadelor întoarcerilor soarelui şidempreunările lunilor, Şi den vîrful înce-păturii munţilor şi den vîrfu de dealuri puru-rea curătoare, Şi după ceasul pliniriipămîntului. Şi ceale priimite Celuia ce S-auivit întru rug să vie pre capul lui Iosif şi precreaştet slăvindu-să întru fraţi. Dentîiunăscut a taurului  frumuseaţea lui, coarne deinorod  coarnele lui; cu eale limbi vaîmpunge odată pînă la marginile pămîntului:aceastea sînt zecile de mii ale lui Efrem şiaceastea sînt miile lui Manasi". Şi lui Zavu-lon au zis: "Veseleaşte-te, Zavuloane, întruieşirea ta şi Isahar întru lăcuinţele lui. Limbivor surpa şi vă veţ cinema acolo şi veţ jlrtvoiacolo jîrtvă a direptăţii, căci avuţia mării te vasuge pre tine şi neguţătorie de la limbi celăcuiescu pre lîngă mare". Şi lui Gadu zise:"Blagoslovit lărgindu-se Gad, ca un leu s-auodihnit, sfărîmînd braţ şi boiarin. Şi auvăzut începătura lui, căci acolo s-au împărţitpămîntul boiarinilor, adunaţi fiind împreunăcu căpeteniile norodului, direptate Domnul aufăcut şi judecata Lui cu Izrail". Şi lui Danau zis: "Dan, puiu de leu şi va sări de la Vasan".Şi lui Neftalim zise: "Neftalim, săturare prii-mită şi să să sature de blagoslovenie de laDomnul; marea şi amiazăzi va moşteni". Şilui Asir zise: "Blagoslovit dentru feciori Asir,şi va fi priimit fraţilor lui; va întinge în untde-lemnu piciorul lui. Fier şi aramă ciobota luiva fi, şi ca zilele tale, puterea ta". Nu iasteca Dumnezăul celui iubit! Cela ce Să suiepreste ceriu,  ajutoriu ţie, şi Cel preacuvios -a întăriturii. Şi te va acoperi a lui Dumnezăuîncepătură, şi supt vîrtutea braţurilor ce curăpururea, şi va goni den naintea feaţii tale prevrăjmaş, zicînd: Pieri!' Şi va lăcui Izrailsingur nădejduind pre pămîntul lui Iacovpreste grîu şi vin, şi ceriul lui  noros curoua. Fericit eşti, Izraile! Cine e aseameneţie, norod mîntuit de Domnul? Va sprejeni ajuto-riul tău, şi sabia, fala ta! Şi te vor minţi vrăj-maşii tăi, şi tu preste cerbicea lor vei călca".<Cap XXXIV>Şi să sui Moisi de la Aravoth Moav pre muntele Moav, pre vîrful lui Fazga,carea iaste de cătră faţa Ieriho, şi i-auarătat lui Domnul tot pămîntul luiGalaad pînă la Dan, Şi tot pămîn-tul lui Neftalim şi tot pămîntul lui Efrem şi luiManasi şi tot pămîntul Iudei, pînă la mareacea de apoi, Şi pustiiul şi premprejurile locurilor Ieriho, cetatea finicilor, pînă laSigor. Şi zise Domnul cătră Moisi: "Acesta e pămîntul carele am jurat lui Avraam şi luiIsaac şi lui Iacov, zicînd: Semenţiei voastrevoiu da pre el', şi am arătat pre el ochilor tăi, şiacolo nu vei întra!" Şi au murit acolo Moisi,robul Domnului, în pămîntul Moav, prencuvîntul Domnului; Şi l-au îngropat pre elîn pămîntul Moav, aproape de casa lui Fogor.Şi nu ştie nimenea grobniţa lui pînă în ziua deastăzi. Iară Moisi era de 120 de ani cînd aumurit el; nu s-au întunecat ochii lui, nice s-austricat buzele lui. Şi au plîns fiii lui Izrailpre Moisi în Aravoth Moav, la Iordan, despreIeriho, 30 de zile, şi s-au săvîrşit zilele jăliiplîngerii lui Moisi. Şi Isus, feciorul lui Navi,s-au împlut de duh de priceapere, pentru că aupus Moisi mîinile lui pre el. Şi au ascultat pre elfiii lui Israil, şi au făcut în ce chip au poruncitDomnul lui Moisi. Şi nu s-au mai sculat încă proroc întru Israil ca Moisi, pre carele au conos-cut Domnul lui faţă  cătră faţa, Întru toate seamnele şi minunile pre carele au trimispre el Domnul să le facă pre eale întrupămîntul Eghipetului, lui Farao şislugilor lui şi pămîntului lui,Şi minunile ceale mari şi toată mîna cea tarecarele au făcut Moisi înaintea a tot Israilul.<p 153><Cr Iisus Navi><Cap I>IISUS NAVIŞi fu după moartea lui Moisi, robulDomnului, şi zise Domnul lui Iisus,feciorul lui Navi, slugii lui Moisi,zicînd: "Moisi, sluga Mea, aumurit. Dirept aceaea, sculîndu-te,treci Iordanul tu şi tot nărodul acesta, lapămîntul carele Eu dau lor. Tot locul pre ca-rele vei sui cu urma picoarelor voastre, voao vă-lvoiu da pre dînsul, în ce chip am grăit luiMoisi: Pustiiul şi Andilivanul, pînă la rîul celmare, rîul Efrathului, şi pînă la marea cea deapoi, despre apusul soarelui, vor fi hotarălevoastre. Şi nu va sta om împotrivă înainteavoastră, în toate zilele vietii tale, şi în ce chiperam cu Moisi, aşa voiu fi şi cu tine, şi nu tevoiu lăsa, nici nu te voiu treace cu vedea-.rea. Întăreaşte-te şi te vitejaşte, pentru cătu vei împărţi nărodului acestuia pămîntulcarele am jurat părinţilor voştri să le daulor. Întăreaşte-te dară, şi te vitejaştefoarte, să păzeşti şi să faci după cum auporuncit Moisi, sluga Mea, şi să nu te abaţi dela ei în dreapta au în stînga, pentru ca să pri-cepi întru toate carele vei face. Şi nu să valipsi Cartea legii aceştiia den rostul tău, şi veicugeta întru dînsa ziua şi noaptea, pentru casă pricepi să faci toate ceale scrise, căci atun-cea te vei îndirepta, şi vei îndirepta căile tale,şi atuncea vei priceape. Iată că-ţ porun-cescu ţie: întăreaşte-te şi te vitejaşte, să nu tespăimîntezi, nici să te spari, căce cu tine eDomnul Dumnezeul tău, la toate, oriunde veimearge". Şi au poruncit Iisus cărturarilornărodului, zicînd: "Întraţi pren mijlocultaberei nărodului şi porunciţ nărodului,zicînd: 'Gătit de mîncat, ca, încă trei zile, voiveţi treace Iordanul acesta, întrîndu să apucaţpămîntul carele Domnul Dumnezeul vostrudă voao!"' Şilui Ruvin, şi lui Gad, şi lajumătate de fealiul lui Manasii, ziseIisus: "Aduceţi-vă aminte de cuvîntulDomnului, carele au poruncit voao Moisi,robul Domnului, zicînd: 'Domnul Dumnezeulvostru v-au odihnit pre voi şi v-au dat voaopămîntul acesta'. Fămeile voastre şi copiiivoştri şi dobitoacele voastre lăcuiască înpămîntul care au dat voao, iară voi veţ treacesprinteni mai înainte decît fraţii voştri, tot cela cepoate, şi vă veţ bate împreună cu ei Pînă unde va odihni Domnul Dumnezeul vostru pre fra-ţii voştri, ca şi pre voi, şi vor moştenişi aceş-tea pămîntul carele Domnul Dumnezeulnostru dă lor şi veţ mearge fieştecarele lamoştenirea lui care au dat voao Moisi decin-dea de Iordan,despre răsărita soarelui". Şi răspunzîndu lui Iisus' ziseră: "Toate cîtevei porunci noao vom face şi la tot locul undene vei trimite pre noi vom mearge. După toate cîte am ascultat pre Moisi, vom ascultapre tine, numai fie Domnul Dumnezeulnostru împreună cu tine, în ce chip era cuMoisi. Iară omul carele nu te va asculta şi carele nu va auzi cuvintele tale după cum veiporunci lui, să moară, numai întăreaşte-te şite vitejaşte".<Cap II>Şi au trimis Iisus, feciorul lui Navi, de la Sattin doi tineri să iscodească,zicîndu: "Suiţi-vă şi vedeţi pămîntulşi pre Ieriho!" Şi mergîndu cei doitineri, veniră la Ieriho şi întrară lacasă de fămeaie curvă, căriia numele Raav, şiodihniră acolo. Şi să spuse împăratului deIeriho: "Iată, oamenii au întrat aicea dentrufiii lui Israil ca să se iscodească pămîntul".Şi au tremis împăratul Ierihonului şi au ziscătră Raav zicîndu: "Scoate pre oamenii preceia ce au întrat în casa ta noaptea, pentrucăci au venit să iscodească pămîntul". Şi luînd muiarea pre cei doi oameni, au ascunsupre ei, şi zise cătră ei zicînd: "Întrat-au lamine oameni şi nu ştiu de unde era. Şi cîndsă închidea poarta la întunearec, oamenii auieşit; nu ştiu unde s-au dus, goniţi dupre dînşiide-i veţi ajunge pre ei". Şi ea sui pre ei înpodul casii şi i-au ascunsu pre ei în znopi de ingătit ei deasupra casii. Şi oamenii gonirădupe dînşii calea ceaea despre Iordan, pre latrecători, şi poarta s-au închis. Şi fu dupăce au ieşit ceia ce goniia după dînşii, şi ei maiînainte decît a dormi ei, şi ea s-au suit cătrăei deasupra casii şi zise cătră ei: "Ştiu cumau dat Domnul pămîntul voao, pentru căci aucăzut frica voastră pre noi, şi au căzut toţi ceiace lăcuiesc pămîntul de cătră voi, Pentru căam auzit cum au uscat Domnul DumnăzăuMarea Roşie de cătră fata voastră cînd ieşiiaţide la pămîntul Eghipetului şi cîte aţi făcut lacei doi împăraţi ai amoreilor carii era decin-dea de Iordan, lui Sion şi lui Og, pre carii i-aţisurpat de tot pre ei. Şi auzind noi, ne-am turburat cu inima noastră şi n-au mai stătutîncă duh în nice unul de cătră faţa voastră,căci Domnul Dumnezăul vostru  Dumnezăuîn ceriu sus şi pre pămînt jos. Şi acum juraţi mie pre Domnul Dumnezău, căci eu facvoao milă, şi să faciţi şi voi milă întrucasa tătîni-mieu, şi daţi mie semnu adevă-rat Şi prindeţi vie pre casa tătîni-mieu, şi pre mumă-mea, şi pre fraţii miei, şi<p 154>pre surorile meale, şi toate cîte au ei, şi scoa-teţi sufletul mieu dentru moarte". Şi ziserăei oamenii: "Sufletul nostru  pentru voi lamoarte". Şi ea zise: "Şi va fi după ce va daDomnul voao cetatea, faciţi cătră mine milă şiadevăr". Şi i-au slobozit pre ei cu o funepre fereastră, căci casa ei era la zidu şi în ziduea lăcuia, şi zise lor: "La munte meargeţi,pentru ca să nu vă întimpine pre voi ceia cegonescu, şi vă veţi ascunde acolo trei zile pînăsă vor întoarce ceia ce gonescu după voi, şidupă aceaea vă veţi duce la calea voastră".Şi zise cătră ea oamenii: "Nevinovaţi sîntemcu acest jurămînt al tău. Iată, noi vom întrala o parte a cetăţii, şi vei pune semnul, funi-şoara cea roşie aceasta vei lega la fereastră,pren carea ne-ai pogorît pre noi prentr-însa, iară pre tată-tău şi pre mumă-ta şi pre fraţii tăi şi toată casa tătîni-tău să-i aduni pre dînşii la casa ta. Şi va fi tot carele va ieşi afară den uşa casii tale, vinovat va fi singuru-ş, iară noi  curaţi cu jurămîntul tău acesta; iară cîţi vor fi împreună cu tine în casa ta, nevinovaţi vom fi de să va atinge mînă de el. Iară de ne va năpăstui pre noi cineva şi va descoperi cuvintele noastre aceastea, vom fi nevinovaţi jurămîntului tău acestuia cu carele ne-ai jurat pre noi". Şi zise lor: "După cuvîntul vostru, aşa să fie!" Şi i-au trimis pre ei şi s-au dus, şi au legat semnul cel roşu la fereastră. Şi au mers şi au venit la munte şi au aşteptat acolo trei zile pînă s-au întors ceia ce goniia, şi au cercat ceia ce goniia toate căile şi n-au aflat. Şi s-au întors cei doi tineri şi s-au pogorît den munte şi au trecut la Iisus, fiiul lui Navi, şi au povestit lui cîte li s-au întîmplat lor. Şi zisără cătră Iisus Că: "Au dat Domnul Dumnezăul nostru tot pămîn- tul în mîna noastră şi s-au spămîntat tot cela ce lăcuiaşte pămîntul acela de cătră noi".<Cap III>Şi să mînecă Iisus dimeneaţa şi să rădi-cară de la Sattin şi veniră pînă la Ior-dan, el şi toţi fiii lui Israil, şi au popo-sit acolo mai înainte de trecut. Şi fu după trei zile, au trecut cărturariipren tabără Şi au poruncit norodului'zicînd: "Cînd veţi vedea chivotul făgăduinţiiDomnului Dumnezăului vostru şi pe preoţiivoştri şi pre leviţi rădicînd pre el, să vă rădi-caţi den locurile voastre şi veţi mearge dupădînsul. Însă departe să fie întru mijloculvostru şi al lui, cîtu doao mii de coţi să staţi, sănu vă apropiaţi de el, pentru ca să ştiţi caleacare meargeţi pre ea, pentru căci n-aţi merscalea de ieri şi de alaltaieri". Şi zise Iisusnorodului: "Curăţiţi-vă de mîine, căci mîine vaface Domnul întru voi minuni". Şi ziseIisus preoţilor: "Rădicaţi chivotul făgăduinţiiDomnului şi meargeţi înaintea norodului!" Şiau rădicat preoţii chivotul făgăduinţii Domnu-lui şi mergea înaintea nărodului. Şi ziseDomnul cătră Iisus: "În ziua aceasta încep a teînălţa pre tine denaintea a toţi fiii lui Israil,pentru ca să cunoască cum, în ce chip eram cuMoisi, aşa voiu fi şi cu tine. Şi porunceaşte preoţilor celora ce rădică chivotul făgăduintii,zicînd: 'După ce veţi întra pre o parte de apaIordanului, şi în Iordan veţ sta"'. Şi zise Iisus fiilor Israil: "Apropiaţi-vă aicea şi ascul-taţ cuvîntul Domnului Dumnezeului vostru.Întru aceasta veţ cunoaşte căci Domnul viu întru voi şi surpîndu va surpa de cătră faţavoastră pre hananeu şi pre heteu şi pre fere-zeu şi pre eveu şi pre ghergheseu şi pre amo-reu şi pre evuseu. Iată, chivotul făgăduinţei  Domnului a tot pămîntul treace Iordanul.Aleageţi-vă voao doisprăzeace oameni dentru  fiii lui Israil, unul den fieştecare feliu.Şi va fi după ce vor sta pe picioarele preoţilor cărora rădică chivotul făgăduinţii Domnului atot pămîntul în apa Iordanului, apa Iordanuluiva lipsi, iară apa cea ce pogoară va sta". Şi fu după ce s-au rădicat nărodul den lăcaşurilelor ca să treacă Iordanul, iară preoţii au rădi-cat chivotul făgăduinţei Domnului mai înaintedecît nărodul. Şi deaca întrară preoţii ceia ce rădica chivotul făgăduinţei Domnului înIordan, şi picioarele preoţilor celora ce rădicachivotul făgăduinţei Domnului s-au muiat lapartea apei Iordanului, iară Iordanul săîmplea pre toată matca lui ca în zilele seaceriigrîului. Şi stătură apele ceale ce cura den sus, stătură o închegare, fiind depărtatefoarte, foarte, de la Adami cetatea pînă la par-tea de la Cariathiarim, iară ceaea ce să pogo-rîia s-au pogorît la Marea Araviei, MareaSărilor, pînă s-au fîrşit de tot. Şi nărodul sta împotriva Ierihonului, şi stătură preoţiiceia ce rădica chivotul făgăduinţei Domnuluipre uscat în mijlocul Iordanului, şi toţ fiii luiIsrail trecea pre uscat pînă au săvîrşit totnărodul trecîndu Iordanul.<Cap IV>Şi de vreame ce au săvîrşit tot nărodul trecînd Iordanul, zise Domnul luiIisus zicînd: "Ia oameni doispră-zeace den nărodu, cîte un om dentot neamul, Şi porunceaşte lor, zicîndu: 'Luaţ voao den mijlocul Iorda-nului, gata doaosprăzeace pietri, şi preaceastea aducîndu-le împreună cu voisînguri, veţ pune pre eale în locul taberei<p 155>voastre unde veţ tăbărî acolo noaptea"'. Şi chemîndu Iisus doisprăzeace oameni den ceislăviţ den fiii lui Israil, cîte unul den fieştecarefealiu, zise lor: "Aduceţi înaintea meaînaintea feaţii Domnului, în mijlocul Iordanu-lui, şi, luîndu, să rădice de acolo cîte o piatrăfieştecarele pre umerele sale, după numărulneamurilor fiilor lui Israil, Pentru ca să fievoao aceastea întru sămnu zăcîndu purureaca, cînd te va întreba feciorul tău mîine, zicînd:'Ce sînt aceastea pietri noao?', Şi tu vei arăta fiiului tău, zicînd: Căci au lipsit rîul Ior- danului de cătră faţa chivotului făgăduinţei Domnului a tot pămîntul, cîndu trecea pre el, şi săcă apa Iordanului'. Şi vor fi voao pietrile aceastea pomenire fiilor lui Israil pînă în veaci". Şi au făcut aşa fiii lui Israil, în ce chip au poruncit Domnul lui Iisus, şi luîndu doaosprăzeace pietri den mijlocul Iordanului, în ce chip au poruncit Domnul lui Iisus la săvîrşitul treacerei fiilor lui Israil, şi au adus împreună cu ei la tabără şi au pus pre ei acolo. Şi au pus Iisus şi alte doaosprăzeace pietri în Iordanul acesta în locul ce s-au făcut cel de supt picioarele preoţilor celora ce rădica chivotul făgăduinţei Domnului, şi sîntacolo pînă în ziua de astăzi. Şi sta preoţiiceia ce rădica chivotul făgăduinţei Domnuluiîn Iordan pînă au săvîrşit Iisus toate cîte auporuncit Domnul lui Iisus ca să spuie nărodu-lui, după toate cîte au poruncit Moisi lui Iisus,şi grăbi nărodul şi trecu. Şi fu după ce ausăvîrşit tot nărodul a treace, şi trecu chivotulfăgăduinţei Domnului şi preoţii înaintealor. Şi au trecut fiii lui Ruvin şi fiii lui Gad şicei jumătate de neamul lui Manasii gătiţ înain-tea fiilor lui Israil, în ce chip au poruncit lorMoisi. Patruzeci de mii sprintine de răz-boiu au trecut înaintea Domnului la bătaiecătră cetatea Iereho. în ziua aceaea auadaos Domnul pre Iisus înaintea a tot neamullui Israil, şi să temea de el cum să temea deMoisi cîtă vreame trăiia.Şi zise Domnul luiIisus zicînd: "Porunceaşte preoţilor celorace rădică chivotul făgăduintii mărturiei Dom-nului să iasă afară den Iordan". Şi porunciIisus preoţilor, zicînd: "Ieşiţi afară den Ior-dan!"Şi fu după ce ieşiră preoţii ceia cerădica chivotul făgăduinţii Domnului den mij-locul Iordanului şi puseră picioarile pre uscat,şi să porni apa Iordanului pre loc şi mergea caşi ieri şi alaltaieri pren toată matca. Şi norodulsă sui den Iordan la al zeacelea zi al lunii cei den-tîiu şi s-au tăbărît fiii lui Israil la Galgala, despre o parte despre răsărita soarelui despreIeriho. Şi ceale  pietri aceastea carele au luat de la Iordan le-au pus Iisus la Galgala şiau zis cătră fiii lui Israil zicînd: "Cînd vor întreba pe voi fiii voştri, zicînd: 'Ce sînt pie-trile aceastea?', Veţi povesti fiilor voştri că pre uscat au trecut Israil Iordanul, Uscînd Domnul Dumnezăul vostru apa Iordanuluipre denaintea lor pînă ce au trecut, în ce chipau făcut Domnul Dumnezăul vostru MareaRoşie, pre carea au uscat-o Domnul Dumnă-zăul vostru înaintea voastră pînă ce am tre-cut, Pentru ca să conoască toate limbile pămîntului că putearea Domnului tare iaste şipentru ca voi să vă închinaţi Domnului Dum-nezăului vostru în toată vreamea".<Cap V>Şi fu după ce au înţeles împăraţii amo-reilor, carei era decindea de Iordan,şi împăraţii finicii, carii era lîngămare, cum au săcat Domnul Dumne-zău rîul lui Iordan denaintea fiilor luiIsrail cînd au trecut ei, şi li să pogorîră cuge-tele lor şi să cutremurară şi nu era întru ei nicio înţelepciune de cătră faţa fiilor lui Israil.Iară supt aceasta vreame, zise Domnul lui Iisus: "Fă ţie cuţite de piatră, den piatră colţu-rată, şi, şăzînd, obrezuiaşte pre fiii lui Israil deal doilea rînd". Şi-ş facu lui Iisus cuţite de piatră ascuţite la margine şi au obrezuit prefiii lui Israil la locul ce să cheamă Dealul Neo-brezuiţilor-la-margine. Iară în ce chip au curăţit Iisus pre fiii lui Israil, cîţi oarecînd s-aunăscut pre cale şi cîţi oarecînd au fost neobre-zuiţi den ceia ce au ieşit de la Eghipet, pre toţiaceştea au obrezuit Iisus. Pentru că 40 şI 2 de ani s-au învîrtit Israil în pustia Magdaritu-lui, pentru aceaea neobrezuiţi era cei maimulţi dentru dînşii, den cei de războiu, denceia ce au ieşit den pămîntul Eghipetului,Carei, neascultînd poruncile Domnului Dum-nezău, cărora au şi orînduind Domnul lor casă nu vază ei pămîntul carele au jurat Domnulpărinţilor lor să dea noao pămînt care curălapte şi miare. Şi pentru aceştea au pus laloc pre fiii lor pre carii Iisus i-au obrezuit,pentru că acoperiţi era la margine, căci s-aunăscut ei pre cale, neobrezuiţi. Şi obrezîn-du-i-se toată limba, linişte avea acolo, şăzîndîn tabară pînă s-au vendecat. Şi zise Dom-nul lui Iisus: "În ziua de astăzi am rădicatponosul Eghipetului de la voi". Şi numinumele locului aceluia Galgala pînă în ziuade astăzi. Şi să tăbarîră fiii lui Israil la Gal-gala, şi făcură fiii lui Israil Paştile în 14 zile alunii, de cu sară, de cătră apusul Ieriho la cîm-pu. Şi au mîncat den grîul pămîntului a  doua zi de Paşte azime şi noua. În ziua <p 156>aceasta lipsi mana a doua zi după ce au mîncatei den grîul pămîntului şi nu mai era fiilor luiIzrail mană şi au luat T*ara Finicilor în anulacela. Şi fu cînd era Iisus la Ierihon, şi cău-tînd cu ochii lui văzu un om stînd înaintea luişi sabia lui goală în mîna lui, şi apropiindu-seIisus, zise lui: "Al nostru eşti, au dentru vrăj-maş?" Iară cela zise lui: "Eu, mai marelevoievod puterii Domnului, acuma am venit".Şi Iisus au căzut pre faţa lui la pămînt şi săînchină lui şi zise: "Stapîne, ce porunceştirobului tău?" Şi zise voievodul Domnuluicătră Iisus: "Dezleagă încălţămintea de lapicioarele tale, pentru că locul pre carele tustai preste el sfînt iaste". Şi făcu Iisus aşa.<Cap VI>Şi Ieriho, încuiată şi întarita de cătrăfaţa fiilor lui Izrail, şi nimeni nu ieşiiadentr-însa, nice întra înlăuntru. Şi zise Domnul cătră Iisus: "Iată, Eu dauţie supt mîna ta Ierihonul şi preîmpăratul ei care iaste într-însa, tare în vîr-tute. Şi încunjuraţ cetatea toţi oamenii derăzboiu împrejurul cetăţii o dată; aşa să faceţi6 zile. Şi 7 preoţi vor lua 7 buciune al luiIovil înaintea chivotului, şi în ziua a şaptea veţîncunjura cetatea de 7 ori, şi preoţii vorbuciuna cu buciunii, Şi va fi după ce veţtrîmbiţa cu trîmbiţa lui Iovil, auzind voi glasulbuciunului, să strige tot norodul şi, strigînd ei,vor cădea singure zidurile cetăţii şi va întratot nărodul cela ce s-au pornit, fieştecareledupă faţă-ş, în cetate". Şi întră Iisus, fiiullui Navi, cătră preoţi şi zise lor: "Luaţi chivo-tul făgăduinţii şi 7 preoţi vor lua 7 buciune alelui Iovil den faţa chivotului Domnului". Şi zise lor zicînd: "Porunciţ nărodului să umblepremprejur şi să încunjure cetatea şi cei derăzboiu să meargă pe aproape, înarmaţ, înain-tea Domnului". Şi fu după ce zise Iisuscătră norod: "Şi 7 preoţi avînd 7 trîmbiţesfinte să treacă aşijderea înaintea Domnului,meargă pe aproape şi să trîmbiteaze tare, şichivotul făgăduinţii Domnului meargă preurmă' Iară cei de războiu să meargă peaproape înainte, şi preoţii trîmbiţînd cubuciunele, şi cei den coada oştii denapoia chi-votului făgăduinţii Domnului, mergînd şitrîmbiţînd cu bucionele", Iară noroduluiporunci Iisus, zicînd: "Nu strigaţ, nice să auzănime glasul vostru, nu va treace den rostulvostru cuvînt pînă la ziua ce El va porunci săstrigaţi, şi atuncea strigaţi". Şi umblînd îm-prejur chivotul făgăduinţii lui Dumnezeu cetateapemprejur, îndată să duse la tabără şi rămaseacolo. Şi în ziua a doua să sculă Iisusdimeneaţa şi rîdicară preoţii chivotul făgăduin-ţii Domnului. Şi cei 7 preoţi carii purta ceale 7 trîmbiţe mergea pe aproape înainteaDomnului, şi preoţii au trîmbiţat cu trîmbi-ţele, şi ceaealaltă gloată toată şi cei de războiumergea după aceia, şi ceaealalta gloată, den-dărătul chivotului făgăduintii Domnului, mer-gînd şi trîmbiţind cu buciunele, şi preoţii autrîmbiţat cu trîmbiţele ceale de cornuri. Şi ceaealaltă gloata au încunjurat cetatea în ziuaa doua pe aproape, şi să duse iarăţ la tabară;aşa făcu în 6 zile. Şi fu în ziua a şaptea, să sculară foarte de demeneaţă şi au încunjuratcetatea după judecata aceasta: de 7 ori numaiîn ziua aceaea au încunjurat cetatea de 7ori. Şi fu la încunjurarea a şaptea, au trîm-biţat preoţii cu trîmbiţele, şi zise Iisus cătră fiiilui Israil: "Strigaţi, pentru că au dat voaoDomnul cetatea. Şi va fi cetatea aceasta anathema, ea şi toate cîte sînt într-însa, Dom-nului puterilor, fără numai pre Raav curve săo cruţaţi, pre dînsa şi toate cîte sînt în casa ei,pentru căci au ascuns pre solii carii i-am tri-mis. Iară voi feriţi-vă foarte de anathema, pentru ca să nu vă aduceţi aminte să luaţi voiden anathema, şi veţ face tabăra fiilor luiIsrail anathema şi ne veţ surpa pre noi. Şi tot argintul şi aurul şi toată arama şi hierul,sfînt va fi Domnului, la visteria Domnului seva aduce înlăuntru". Şi chiuiră norodul şi trîmbiţară cu trîmbiţele preoţii, şi deca auzinorodul glasul trîmbiţelor, au chiuit tot noro-dul cu chiot mare şi tare, şi au căzut tot ziduldupe-mprejur şi să sui tot norodul, fieşteca-rele în cetate în preajma lui, şi au luatcetatea. Şi o anathematisi pre ea Iisus şi pre cîte era în cetate, den bărbat pînă înfămeaie, den tînăr şi pînă la bătrîn, şi pînă laviţel, şi pînă la oaie, şi înjugătoriu, întru ascu-ţitul sabiei. Şi celor doi tineri ce au iscodit pămîntul zise Iisus: "Întraţi la casa muieriicurvei şi o scoateţ pre ea de acolo şi toate cîtesînt ale ei, în ce chip aţ jurat ei". Şi au întrat cei doi tineri ceia ce au iscodit cetatea în casemuierii şi au scos pre Raav curve şi pre tatăl eişi pre muma ei şi pre fraţii ei şi toată rudeniaei şi toate cîte era la ea, şi au pus-o pre eaafară den tabăra lui Israil. Şi cetatea au ars cu foc cu toate cîte era într-însa, afară den argintşi aur şi den toată arama şi hierul  au dat laCasa DomnuluiJsă să aducă Domnului. Şi pre Raav curve şi toată casa ei cea de moşie şitoate ale ei le-au luat vii Iisus şi au lăcuit întruIsrail pînă în ziua de astăzi, pentru căci auascuns pre ceia ce au iscodit, pre cariii-au trimis Iisus să iscodească Ierihonul.<p 157>Şi jură Iisus a ziua aceaea înaintea Domnu-lui, zicînd: "Blestemat omul înaintea Domnu-lui, carele va rîdica şi va zidi cetatea aceaeaIerihonul, întru cel dentîiu al lui născut vapune temelia ei, şi întru cel mai mic al lui vapune porţile ei". Şi aşa au făcut Azan cel dela Vethil întru Aviron, cel dentîiu al lui născut,au pus temelia ei, şi întru cel mai mic ce auscăpat au pus porţile ei. Şi era Domnul cuIisus, şi era numele lui preste tot.<Cap VII>Şi au greşit fiii lui Israil greşală mare,şi au osebit de la anathema, şi au luatAhar, feciorul lui Harmi, feciorul luiZamvri, feciorul lui Zara, den neamulIudei, de la anathema, şi S-au mîniatDomnul cu urgie pre fiii lui Israil. Şi au tri-mis Iisus oameni de la Ierihon la Ghe, careaiaste despre Vithavi cătră răsăritul lui Vethil,şi zise lor zicînd: "Suindu-vă, iscodiţ pămîn-tul!"Şi s-au suit oamenii şi au iscodit pre Ghe.Şi s-au întors cătră Iisus şi au zis cătră el: "Sănu se suie tot norodul, fără numai ca la  2000sau  3000 de oameni să să suie şi să bată ceta-tea; să nu duci acolo tot norodul, pentru căpuţini sînt". Şi să suiră den norod acolo cavreo 3000 de oameni şi au fugit de cătră faţaoamenilor Ghe. Şi au ucis dentru dînşiioamenii den Ghe ca vreo 36 de oameni, şi augonit pre ei de la poartă pînă i-au înfrînt preei la vale, şi să spămîntă inima norodului şi săfăcu ca o apă. Şi-ş rupse Iisus hainele lui şicăzu Iisus pre pămînt preste faţa lui înainteaDomnului pînă în sară, el şi cei bătrîni ai luiIsrail, şi au pus ţărînă pre capetele lor. Şi zise Iisus: "Rogu-mă, Doamne, Doamne,pentru căce au trecut robul tău nărodulacesta preste Iordan, ca să-l dai pre el amoreului ca să piarză pre noi? Şi de-am fi rămasşi să fim lăcuit lîngă Iordan întru mine,Doamne Şi ce voiu zice, în vreame ce auîntors Israil grumazii înaintea vrăjmaşuluilui? Şi auzind hananeul şi toţi ceia celăcuiescu pămîntul, ne vor încunjura pre noişi ne vor fărîma de pe pămînt, şi ce vei facenumelui Tău celui mare?" Şi zise Domnulcătră Iisus: "Scoală-te, pentru căci aceasta tuai căzut preste faţa ta? Greşit-au norodul şiau călcat făgăduinţa Mea carea am pus cătrăei şi au luat den anathema, şi furînd au menţitşi au pus întru vasele lor. Şi nu vor puteafiii lui Israil să stea înaintea feaţii vrăjmaşilorlor, grumazii vor întoarce înaintea vrăjmaşi-lor lor, căci s-au făcut anathema, nu voiu maiadaoge încă a fi împreună cu voi de nu veţrîdica anathema dentru voi singuri. Scu-lîndu-te, curăţeaşte norodul şi le zi: 'Curăţiţi-vă pre mîine, căci aceastea zice Dom-nul Dumnezeul lui Israil: 'Anathema iasteîntru voi, Israil! Nu veţi putea să staţiîmpotriva vrăjmaşilor voştri pînă veţi rădicaanathema dentru voi singuri. Şi să vă strîn-geţi toţi dimineaţă după fealiuri, şi va fi feliulcarele va arăta Domnul, veţi aduce dupănoroade, şi norodul carele va arăta Domnulveţi aduce după casă, şi casa care va arătaDomnul veţi aduce după om. Şi carele să va arăta întru anathema să să arză cu focu, şitoate cîte sînt ale lui, căce că au călcat făgă-duinţa Domnului şi au făcut fărădeleage întruIsrail"'. Şi mînecă Iisus dimeneaţa şi aduse norodul după neamurile lui şi să arătă feliulIudei. Şi să aduse după noroduri şi să arătă norodul lui Zarai, şi să aduse norodul luiZarai după casa şi să arătă casa lui Zamvri.Şi să aduse casa lui după bărbat şi să arătă Ahar, feciorul lui Harmi, feciorul lui Zamdi,feciorul lui Zara, den feliul Iudei. Şi zise Iisus lui Ahar: "Fătul mieu, dă mărire Dom-nului Dumnezăului lui Israil astăzi şi dă Luiispovedania şi povesteaşte mie ce ai făcut, şisă nu ascunzi de cătră mine." Şi răspunse Ahar lui Iisus şi zise: "Adevărat, eu am greşitînaintea Domnului Dumnezeului lui Israil, aşaşi aşa am făcut: Văzut-am la pradă o îmbră- căminte împistrită bună şi 200 de didrahmede argint şi o limbă de aur, cincizeci dedidrahme trasul ei, şi, pohtindu pre eale, amluat şi, iată, aceastea sînt ascunse în pămîntuîn cortul mieu, şi argintul iaste ascunsu suptdînsăle". Şi trimise Iisus slugi şi alergară la cortu la tabără, şi aceastea era ascunse în cor-tul lui, şi argintul supt dînsele. Şi le-au scos pre aceastea den cortu şi le-au adus pre ealecătră Iisus şi cătră toţi bătrînii lui Israil şile-au pus pre eale înaintea Domnului. Şi luo Iisus pre Ahar, feciorul lui Zara, şi argin-tul şi îmbrăcămintea şi limba cea de aur, şi prefeciorii lui şi featele lui, şi viţeii lui, şi înjugăto-rii lui, şi oile lui, şi cortul lui, şi toate unealtelelui, şi tot Israilul împreună cu el, şi-l suiră preel la Emecahor. Şi zise Iisus cătră Ahar: "Căce ne-ai surpat pre noi? Surpe-te de totDomnul în ce chip şi astăzi". Şi-l ucisărăpre el cu pietri tot Israilul, şi le arseră preeale cu foc, şi uciseră pre ei cu pietri. Şi puseră pre el grămadă de pietri mare, pînă înziua de astăzi, şi s-au potolit Domnulde mînia urgiii Lui; pentru aceaeaau numit pre aceaea "Emecahor", pînă în ziua de astăzi.<p 158><Cap VIII>Şi zise Domnul cătră Iisus: "Să nu tetemi, nice să te spămîntezi; iaîmpreună cu tine pre toţi bărbaţii ceide războiu şi, sculîndu-te, pasă laGhe; iată că am dat în mînile tale preîmpăratul den Ghe, şi pre norodul lui, şi ceta-tea lui, şi pămîntul lui. Şi vei face pre Gheişi împăratului ei în ce chip ai făcut Ierehonuluisi împăratului lui, şi prada ei şi dobitoacele eivei prăda ţie, şi pune ţie strajă cetăţii dendă-rătul ei". Şi să sculă Iisus şi tot norodul celde războiu ca să să suie la Ghe, şi au ales Iisus30 000 de oameni tari în vîrtute şi i-au trimispre ei noaptea şi le-au poruncit lor, zicînd:"Căutaţi voi, ascundeţi-vă dendărătul cetăţii,nu vă duceţi departe de cetate foarte, şi veţi fitoţi gata. Şi eu şi tot norodul carele iasteîmpreună cu mine ne vom apropia cătrăcetate; şi va fi după ce vor ieşi ceia celăcuiescu în Ghe întru întimpinarea noastrăca şi întîiu, şi vom fugi den naintea feaţiilor. Şi după ce vor ieşi denapoia noastră, îivom trage pre ei de la cetate şi vor zice: 'Fugaceştea de cătră faţa noastră în ce chip şi mainainte'. Şi vom fugi de cătră ei, iară voi văveţi scula den pîndeală şi veţi întra în cetate şiveţi fărîma cetatea şi o va da pre ea DomnulDumnezăul nostru în mînile noastre. Şi vafi după ce veţi lua cetatea, o veţi arde predînsa cu focu; după cuvîntul acesta să faceţi,iată, poruncescu voao!" Şi i-au trimis preei Iisus şi au mersu la ascunsoare şi au şăzutîntre mijlocul lui Vethil şi între mijlocul Ghe,de la marea Gheii, şi au mas Iisus noapteaaceea în mijlocul norodului. Şi mînecîndudimeneaţa Iisus, au socotit norodul şi s-ausuit el şi cei mai bătrîni ai lui Israil despre faţanărodului asupra Gheii, şi tot nărodul cel derăzboiu împreună cu el s-au suit. Şi mer-gînd, au venit den preajma cetăţii desprerăsărit, şi pînditorii cetăţii  despre mare, şis-au tăbărît de cătră miazănoapte la Ghe şivalea între mijlocul lui şi a Gheii. Şi au luatvreo  5000 de oameni şi i-au pus pre ei depază între mijlocul Vethil şi a Gheii, mareaGheii. Şi puse nărodul toată tabăra careaera de cătră miazănoapte cetăţii, şi margineleei la marea cetăţii, şi mearse Iisus în noapteaaceaea în mijlocul văii. Şi fu după cevăzu împăratul Gheii, şi sîrgui şi mînecă şiieşîră oamenii cetăţii întru întimpinarea lordirept la războiu, el şi tot nărodul lui, lavreame, de cătră faţa ascunşilor, şi el nuştiia că ascunş sînt lui dendărătulcetăţii. Şi văzu şi să deade în laturi Iisusaceaea în mijlocul norodului,şi tot nărodul de cătră faţa lor şi fugi caleapustiiului. Şi să întări tot nărodul a goni dendărătul lor şi goniră dendărătul fiilor luiIsrail. Şi ei să departară de cetate, n-aurămas nimeni în Ghei şi în Vethil carele n-augonit dendărătul lui Israil, şi lăsară cetateadeşchisă şi goniră dendărătul lui Israil. Şi zise Domnul cătră Iisus: "Întinde mîna ta cudarda care iaste în mîna ta asupra cetăţii,pentru că întru mîinele tale am datu-o pre ea,şi ascunşii să vor scula degrabă den locul lor".Şi-ş rădică Iisus mîna lui cu darda asupracetăţii. Şi ascunşii s-au sculat degrabă den locul lor şi ieşiră cînd întinse mîna şi întrarăîn cetate şi o luară pre ea şi, grăbindu, aprin-sără cetatea cu foc. Şi căutîndu ceia ce lăcuiescu în Ghei îndărătul lor, vedea fumulsuindu-se den cetate în ceriu, şi nu mai aveaunde fugi încoace au încolea, şi nărodul celace fugiia în pustie s-au întorsu asupra celorace goniia. Şi Iisus şi tot Israilul au văzut că au luat pînditorii cetatea şi căci s-au suitfumul cetăţii în ceriu şi, întorcîndu-să, au lovitpre oamenii Gheii. Şi ceia au ieşit den cetate în timpinarea lor şi să făcură între mij-locul taberei lui Israil, aceştea de o parte şiceia de alta. Şi i-au lovit pre ei pînă unde n-au rămas den ei mîntuit şi scapat, şi pre-mpă-ratul Gheii l-au prinsu viu şi au adus pre elcătră Iisus. Şi fu după ce părăsiră fiii lui Israil omorînd pre toţi pre cei den Ghei şi precei den cîmpi şi den muntele pogorîrei, undei-au gonit pre ei, şi au căzut tot în gură desabie dentr-însa pînă în săvîrşit şi să întoarseIisus la Ghe şi o lovi pre ea cu gură desabie. Şi să făcură tot ceia ce au căzut înziua aceaea, de la bărbat pînă la fămeaie, mii toţ ceia ce lăcuia în Ghe. Şi lisus nu ş-auîntors mîna lui care au întinsu-o cu darda,pînă au anathematisit pre toţi ceia ce lăcuia înGhe. Afară den dobitoace şi den prăzi ceera în cetatea aceaea, toate au prădat lor fiiilui Israil, după porunca Domnului, în ce chipau rînduit Domnul lui Iisus. Şi au aprinsIisus cetatea cu foc, lut nelăcuit au pus pre eaîn veac, pînă în ziua aceasta. Şi pre-mpă-ratul Gheii l-au spînzurat pre un lemnu gea-măn şi era pre lemnu pînă la vreame de sarăşi, apuindu soarele, porunci Iisus şi pogorîrătrupul lui de pe lemnu şi l-au aruncat pre elîn groapă lîngă poarta cetăţii şi au puspreste el grămadă de pietri mare, pînă înziua de astăzi. Atunce au zidit Iisus jîrtăvnic Domnului Dumnezeului Israil, înmuntele Gheval. În ce chip au poruncit Moisi, robul Domnului, fiilor lui Israil,<p 159>în ce chip iaste scris în leagea lui Moisi: jîrtăv-nic de pietri întregi cu totul, preste carele nus-au pus pre eale hier, şi au suit acolo ardere-de-tot Domnului şi jîrtva mîntuirii. Şi auscris Iisus a doao leage pre pietri, leagea luiMoisi, carea au scrisu-o înaintea fiilor luiIsrail. Şi tot Israilul, şi bătrînii lor, şi jude-cătorii lor, şi cărturarii lor, mergea peaproape, pre de o parte şi pre de alta înpreajma chivotului, şi preoţii leviţii au rădicatchivotul făgăduinţei Domnului, şi cel nemear-nic şi cel de pămînt era jumătate dentru eiaproape de muntele Garezin şi jumătate de eiaproape de muntele Gheval, în ce chip auporuncit Moisi, robul Domnului, să blagoslo-vească pre nărodul lui Israil dentîiu. Şi după aceasta citi Iisus toate cuvintele legiiaceştiia, blagosloveniile şi blestemele, dupătoate ceale scrise în leagea lui Moisi. Nuera cuvînt dentru toate carele au poruncitMoisi lui Iisus, carele n-au citit Iisus la ure-chile a toată adunarea fiilor lui Israil, bărbaţi-lor şi muierilor, şi copiilor, şi nemearnicilorcelora ce mergea împreună cu Israil.<Cap IX>Iară după ce auziră toţi împăraţii amo-reilor, cei decindea de Iordan, cei denmunte, şi cei den cîmpie, şi cei dentoată marginea Mării cei Mari, şi ceide lîngă Andilivan, heteii, şi amoreii,şi ghergheseii, şi hananeii, şi ferezeii, şi eveii,şi evuseii, Şi să adunară într-un loc ca să săbată cu Iisus şi cu Israil, odată toţi. Şi cei celăcuia la Gavaonnul au auzit toate cîte au făcutDomnul Ierihonului şi Gheii. Şi au făcut şiei cu înşălăciune şi mearseră de grijiră demîncat şi să gătiră şi, luînd saci vechi premăgarii lor şi foi de vin vechiu şi rupţi legaţi,Şi căputele cizmelor lor şi călţunii lor, vechi şicîrpăcite în picioarele lor, şi hainele lor vechiasupra lor, şi pîinele lor de mîncat s-au făcutuscate şi mucede şi mîncate, Şi veniră la Iisusla tabăra lui Israil pînă la Galgala şi au ziscătră Iisus şi cătră tot Israilul: "Den pămîntdeparte am venit şi acum puneţi noao făgă-duinţe". Şi ziseră fiii lui Israil cătră eveu:"Caută să nu lăcuieşti întru mine, şi cum să puiu ţie făgăduinţă?" Şi ziseră cătră Iisus:"Robii tăi sîntem". Şi zise cătră ei Iisus: "Deunde sînteţi? Şi de unde aţi venit?" Şi ziserăcătră el: "Den pămînt departe foarte au ve-nit slugile tale, întru numele Domnului Dumne-zăului tău, pentru căce am auzit numele Lui şitoate cîte au făcut la Eghipet Şi toate cîte aufăcut celor doi împăraţi ai amoreilor carii era de-cindea de Iordan, lui Sion, împăratul Esevon,şi lui Og, împăratul Vasan, carele lăcuia laAstaroth şi la Edrain. Şi auzind, au zis  cătră noi cei bătrîni ai noştri şi toţi ceia celăcuiescu pămîntul nostru, zicînd: 'Luaţ voaode hrană pre cale şi meargeţi în timpinarealor şi veţ grăi cătră ei: 'Robii voştrisîntem; Şi acum puneţi noao făgăduinţă'. Aceastea pîinele noastre, calde le-am luat preeale de cale de la casa noastră în zio care amieşit să venim cătră voi, iară acum, iată, s-auuscat şi s-au făcut mîncate. Şi aceştea-s foii  vinului, pre carii i-am împlut noi, şi aceşteas-au ruptu, şi aceastea-s hainele noastre şiîncălţămintele noastre, s-au vechit de caleacea multă foarte". Şi au luat boiarii buca-tele lor, şi pre Domnul nu L-au întrebat. Şi făcu Iisus pace cu ei şi puse cătră ei făgăduinţeca să-i mîntuiască pre ei, şi li s-au jurat lorboiarii adunării. Şi fu după trei zile după ce  au pus cătră ei făgăduinţă, au înţeles cum deaproape sînt lor şi cum între ei lăcuiesc. Şi să rădicară fiii lui Israil şi veniră la cetăţile lora treia zi, şi cetăţile lor  Gavaon şi Chefira şiVirot şi cetăţile Iarim. Şi nu i-au bătut pre ei fiii lui Israil, pentru căci au jurat lor toţboiarii adunării pre Domnul Dumnezăul luiIsrail, şi au gîlcevit toată adunarea preboiari. Şi ziseră toţi boiarii a toată aduna-rea: "Noi ne-am jurat lor pre Domnul Dum-nezăul lui Israil, şi acum nu vom putea să neatingem de ei. Aceasta vom face lor: să-i prindem pre ei vii şi-i vom feri pre ei, şi nu vafi asupra noastră urgie pentru jurămîntulcarele ne-am jurat lor". Şi ziseră lor boia-rii: "Trăi-vor, şi vor fi purtători de leamne şipurtători de apă la toată adunarea". În ce chip au zis lor boiarii, şi chemă pre ei Iisus şizise lor zicînd: "Pentru care lucru m-aţi scosden cuvînt, zicînd: 'Departe de tine sîntemfoarte', iară voi sînteţ de loc den ceia celăcuiesc între noi? Şi acum, blestemaţi să fiţI, să nu lipsască dentru voi robu, nici tăietoride leamne, nici purtători de apă, mie şi Dum-nezăului mieu!" Şi răspunseră lui Iisus, zicînd: "Căci cu povestire ni s-au povestitnoao cîte au rînduit Domnul Dumnezăul tăului Moisi, slugii Lui, să dea voao pămîntulacesta şi să ne surpaţi pre noi şi pre toţiceia ce lăcuiesc preste el de cătră faţavoastră, şi ne-am spămîntat foarte pentrusufletele noastre de cătră faţa voastră şi amfăcut lucrul acesta. Şi acuma, iată, noi  supuşi voao; după cum vă place voao şi dupăcum vă pare voao, faceţi noao". Şi le făcură lor aşa, şi-i scoase pre ei Iisus în ziuaaceaea den mîna fiilor lui Israil şi nu i-auucis pre ei. Şi i-au pus pre ei Iisus în ziua aceaea tăietori de leamne şi purtătoride apă la toată adunarea şi la jîrtăvnicul<p 160>Domnului, pentru aceaea s-au făcut ceia celăcuia în Gavaon tăietori de leamne şi purtă-tori de apă jîrtăvnicului lui Dumnezău, pînă înziua de astăzi, şi la locul carele va aleageDomnul.<Cap X>Iară deca auzi Adonevezec, împăratulIerusalimului, că au luat Iisus preGhe şi au surpat pre ea, în ce chip aufăcut Ierehonului şi împăratului lui,aşa au făcut şi Gheii şi împăratului ei,şi cum au mersu de bunăvoie ceia ce lăcuia înGavaon cătră Iisus şi cătră Israil şi să făcurăîn mijlocul lor şi căci aceasta iaste mai maredecît Ghe, Să temură întru sine foarte,pentru că ştiia ca cetatea era mare Gavaon, cauna den mitropolii, şi toţi oamenii eitari, Şi trimise Adonevezec, împăratulIerusalimului, cătră Elam, împăratul Hevro-nului, şi cătră Fidon, împăratul Erimuthului,şi cătră Ietha, împăratul Lahis, şi cătră Davri,împăratul Odolam, zicînd: "Veniţi de văsuiţi cătră mine şi ajutaţi mie, şi să batem preGavaon, pentru căce s-au închinat cătră Iisusşi cătră fiii lui Israil". Şi să adunară şi săsuiră cei cinci împăraţi ai evuseilor, împăratulIerusalimului şi împăratul Hevronului şiîmpăratul Erimuthului şi împăratul Lahisuluişi împăratul Aglonului, ei şi tot norodul lor, şişăzură împrejurul lui Gavaon şi o bătea preea. Şi trimisără ceia ce lăcuia în Gavaoncătră Iisus, în tabăra lui Israil, la Galgala,zicînd: "Nu slobozi mînile tale de cătră robiităi, sui-te cătră noi degrabă şi ne ajuta noao şine mîntuiaşte pre noi, pentru căce sînt adu-naţi asupra noastră toţi împăraţii amoreilorceia ce lăcuiesc în munte". Şi să sui Iisus dela Galgala, el şi tot norodul cel de războiuîmpreună cu el, tot cel tare întru vîrtute. Şi zise Domnul cătră Iisus: "Să nu te temi de ei,pentru ca în mînile tale i-am dat pre dînşii; nuva sta dentru dînşii nimene înaintea voastră".Şi în vreame ce au sosit Iisus asupra lor fărăveaste, toata noaptea au mers Iisus de la Gal-gala. Şi au spămîntat pre ei Domnul decătră fata lui Israil şi au surpat pre ei Domnulsurpare mare la Gavaon şi i-au gonit pre eicalea ceaea a suişului Vithoron şi-i tăia pre eipînă la Azica şi pînă la Machida. Şi cîndfugiia ei de cătră faţa fiilor lui Israil la pogorîşulVithoron, şi Domnul au aruncat preste eipietri mari de smidă den ceriu pînă la Azica, şisă făcură mai mulţi ceia ce au murit de pie-trile smizii decît ceia ce au ucisu cu sabiile fiii luiIsrail la războiu. Atuncea au grăit Iisus cătrăDomnul, în ziua care au dat Domnul Dumnezăupre amoreu supus fiilor lui Israil, cînd i-auînfrint pre ei la Gavaon şi să surpară de faţa fiilorlui Israil, şi zise Iisus: "Să stea soarele despreGavaon şi luna despre valea Allon!"Şi stătu soarele şi luna cu stare pînă au izbinditDomnul pre vrăjmaşii lor. Au nu iaste aceastascrisă în Cartea celui dirept? Şi stătu soarelela mijlocul ceriului unde mergea înainte laapus la săvîrşitul unii zile. Şi nu fu zi ca aceasta nici mai înainte, nice mai pre urmă,ca să asculte Dumnezău aşa glasul omenescu,căce Domnul au bătut împreună cu Israil.Şi să întoarse Iisus şi tot Israilul împreună cu el la tabară la Galgala. Şi fugiră aceşti cinci împăraţi şi să ascunsară în peştera de laMachida. Şi spuseră lui Iisus, zicînd: "Aflatu-s-au cei cinci împăraţi ascunşi în peş-tera de la Machida". Şi zise Iisus: "Tăvăliţi pietri mari la gura peşterii şi puneţi presteeale oameni ca să păzească pre ei. Iară voi nu staţi acii, ce goniţi dendărătul vrăjmaşilorvoştri şi apucaţi coada lor şi nu vă fie milă deei şi nu-i lăsaţi pre dînşii să între în cetăţilelor, pentru ca i-au dat Domnul Dumnezăulnostru în mînile noastre". Şi fu după ce s-au aşăzat Iisus şi tot norodul tăind pre eităiare mare foarte pînă în săvîrşit, şi ceia ce sămîntuia să mîntuiră dentru ei şi întrară încetăţile ceale tari. Şi să întoarsară tot noro-dul la tabără cătră Iisus la Machida sănătoşişi n-au crîcnit nimea cu limba den fiii lui Israil.Şi zise Iisus: "Deşchideţi peştera şi scoateţ pre cei cinci împăraţi den peşteră". Şi făcură aşa şi scoasără pre cei cinci împăraţiden peşteră, pre împăratul Ierusalimului şipre împăratul Hevronului şi pre împăratulErimuthului şi pre împăratul Lahis şi preîmpăratul Aglon. Şi în vreame ce i-au scos pre ei cătră Iisus, au chemat Iisus pre tot omulIsrail şi pre ceia ce încep războiul, ceia cemergu cu el, zicînd cătră ei: "Păsaţ înainte şipuneţ picioarele voastre preste grumaziilor". Şi mergîndu, au pus picioarele lorpreste grumazii lor. Şi zise Iisus cătră ei: "Să nu vă teameţ de ei, nici să vă spămîntaţ,vitejiţi-vă şi vă întăriţ că aşa va face Domnultuturor vrăjmaşilor voştri, pre carii voi bateţpre ei". Şi-i ucise pre dînşii Iisus după aceasta şi-i omorî pre ei şi-i spînzură pre ei precinci leamne, şi era spînzurat pre leamne pînăseara. Şi fu cătră apusul soarelui, şi porunci Iisus şi-i pogorîră pre ei de pe leamne, şi-i arun-cară pre ei în peşteră în care au fost fugit acolo, şiau răsturnat pietri mari pre peştera, pînă în ziuade astăzi. Şi pre Machida au luat în ziua aceaea şi au omorît-o pre ea cu gură de sabie<p 161>şi pre-mpăratul ei şi au surpat-o pre ea şi totviul ce era într-însa şi n-au rămas nimea întruea scăpat şi mîntuit, şi au făcut împăratuluiMachidii în ce chip au făcut împăratului Ieri-honului. Şi să duse Iisus, şi tot Israilulîmpreună cu el, de la Machida la Levna şibătea pre Levna. Şi au dat-o Domnul şi preea în mînile lui Israil şi au luat-o pre ea şi preîmpăratul ei şi au omorît-o pre ea cu gură desabie şi tot suflătoriul dentr-însa; n-au rămasîntr-însa nici unul mîntuit sau scăpat, şi aufăcut împăratului ei în ce chip au făcut împă-ratului Ierihonului. Şi să duse Iisus şi totIsrailul împreună cu el de la Levna la Lahisşi şăzu prejur ea şi o bătea pre ea. Şi deadeDomnul pre Lahis în mînile lui Israil şi o luopre ea a doua zi şi o omorî pre ea cu gură desabie şi o surpă pre ea în ce chip au făcut Lev-nii. Atuncea s-au suit Oram, împăratulGazerului, să ajute lui Lahis, şi l-au lovit pre elIisus cu gură de sabie şi pre nărodul lui, pînăunde n-au lăsat lui mîntuit şi scăpat. Şi săduse Iisus şi tot Israilul împreună cu el de laLahis la Aglon şi au şăzut prejur ea şi aubătut-o pre dînsa, şi o deade pre ea Domnulîn mînile lui Israil şi o luo pre ea în ziuaaceaea. Şi o ucise pre ea cu gură de sabie şitot ce sufla într-însa au omorît în ziua aceaeaîn ce chip au făcut lui Lahis. Şi să duseIisus şi tot Israilul împreună cu el de la Eglonla Hevron şi au şăzut prejur ea. Şi au luatpre ea şi au lovit pre ea cu gură de sabie, şi preîmpăratul ei, şi toate satele ei, şi toate ceale curăsuflare cîte era într-însa, nu era scăpat, în cechip au făcut Eglonului, au surpat-o pre ea şitoate cîte era într-însa. Şi să întoarse Iisusşi tot Israilul împreună cu el la Daver şişăzîndu prejur ea, o luară pre dînsa Şi preîmpăratul ei şi toate satele ei, şi o loviră pre eacu gură de sabie şi au surpat-o pre ea şi tot cerăsuflă într-însa şi n-au lăsat nici pre unulscăpat, în ce chip au făcut Hevronului şi împă-ratului ei, aşa au făcut şi Davirei şi împăratu-lui ei, în ce chip au făcut Lemnii şi împăratuluiei. Şi au lovit Iisus tot pămîntul den munteşi pre Naghev şi cîmpia şi pre Asidoth şi pretoţ împăraţii ei, n-au lăsat într-însa scăpat, şitot suflătoriul de viaţa den ea au sfărîmat, înce chip au poruncit Domnul Dumnezeul luiIsrail, şi i-au omorît pre ei Iisus de la CadisVarni pînă la Gaza. Tot pămîntul Gosompînă la Gavaon şi pre toţ împăraţii aceşteaşi pre pămîntul lor au luat Iisus odată,Pentru că Domnul Dumnezeul lui Israil bătearăzboiu împreună cu Israil. Şi să întoarseIisus la Galgala.<Cap XI>Iară deaca auzi Iavin, împăratul Aso- rului, au trimis la Iovav, împăratulMadom, şi cătră împăratul Semero-nului şi cătră împăratul Ahiav Şi cătră împăraţii de cătră Sidonul celmare, la munte la Ravath den preajma Che-nerethului, şi la cîmpu, şi la Nefedor, şi la ceide la marginea mării, hananeii de la răsărit,Şi la cei de la marginea mării, amoreii şi heteii şi ferezeii şi ievuseii, pre cei den munte, şi preevei şi pre cei pre supt Aermon, la pămîntulMasira. Şi ieşiră ei şi împăraţii lor împreună cu ei, nărod mult ca năsipul de pemarginea mării mulţimea, şi cai şi cară multefoarte. Şi s-au împreunat toţ împăraţii aceştea şi veniră şi să tăbărîră la un loc la apeMeron, să bată pre Israil. Şi zise Domnul cătră Iisus: "Să nu te temi de cătră faţa lor,căci mîine în ceasul acesta Eu voiu da pre toţirăniţ pre ei înaintea lui Israil, caii lor le veităia vinele, şi carăle lor le vei arde cufoc". Şi veni Iisus şi tot norodul cel de răz- boiu împreună cu el asupra lor la apa Meronfără de veaste şi căzură preste ei înmunte. Şi-i deade pre ei Domnul supuş supt mîna lui Israil şi, tăind pre ei, îi gonirăpînă la Sidonul cel Mare şi pînă la Masrefoth-maim şi pînă la cîmpii Masifa despre răsărit,şi i-au tăiat pînă n-au rămas dentr-înşii mîn-tuit şi scăpat. Şi au făcut lor Iisus în ce chip au poruncit lui Domnul: cailor lor le-au tăiatvinele şi carăle lor le-au ars cu foc. Şi să întoarse Iisus în vreamea aceaea şi au luat preAsor, şi pre împăratul ei l-au ucis cu sabie, şiera Asor mai înainte stăpînind tuturor împă-raţilor acestora. Şi omorî tot ce sufla întru  ea cu gură de sabie şi i-au surpat pre toţi şin-au rămas într-însa tot răsuflătoriul, şi preAsor au arsu-o cu foc. Şi toate cetăţile a îm-  păraţilor acestora şi pre toţi împăraţii lor i-auprins Iisus şi i-au ucis cu gură de sabie şi ausurpat pre ei în ce chip au rînduit Moisi, slugaDomnului. Iară toate cetăţile ceale şănţuite nu le-au ars Israil, fară numai pre Asor singur auarsu-o Iisus. Şi toate prăzile ei şi dobitoa- cele le-au prădat lor fiii lui Israil, iară pre eii-au surpat pre toţi cu gură de sabie pînă i-aupierdut pre ei, n-au lăsat dentru ei nimicărăsuflătoriu. În ce chip au poruncit Dom- nul lui Moisi, slugii Lui, şi în ce chip au porun-cit Moisi lui Iisus, aşa au făcut Iisus, n-au ieşitnimică den toate care au poruncit Domnul luiMoisi. Şi au luat Iisus tot pămîntul acesta denmunte şi tot pămîntul Naghev şi tot pămîntul Gosom, şi cîmpul şi cel de cătră apus, şi muntele<p 162>Israilului şi cîmpiile ceale de cătră munte de lamuntele Alac, Şi care suie la Siira şi pînă laValagad şi cîmpul Livanului supt munteleAermon, şi pre toţi împăraţii lor au prinsu şii-au ucis şi i-au omorît. Şi zile multe aufăcut Iisus cătră toţi împăraţii acestearăzboiul. Şi nu era cetate carea n-au datu-ofiilor lui Israil; afară den eveu ce lăcuia înGavaon, pre toţi i-au luat cu războiu, Căcică pren Domnul s-au făcut sa să întăreascăinima lor să să timpine cu războiu cătră Israil,ca să-i surpe pre toli, pentru ca să nu li se dealor milă, ce pentru ca să-i surpe în ce chip auzis Domnul cătră Moisi. Şi veni Iisus învreamea aceaea şi surpă pre enachimi de lamunte de la Hevron, şi de la Davir, şi de laAnovu, şi den tot muntele lui Israil, şi den totmuntele Iudei, împreună cu cetăţile lor, şi i-ausurpat pre ei Iisus. N-au rămas lui Ena-chim den fiii lui Israil, fără numai la Gaza şi laGhethi şi la Asidoth au rămas. Şi au luatIisus tot pămîntul în ce chip au poruncit Dom-nul lui Moisi, şi i-au dat pre ei Iisus întru moş-tenire lui Israil, întru împărţeala lor dupăfealiurile lor, şi pămîntul să odihni războindu-să.<Cap XII>Şi aceştea-s împăraţii pămîntului precarii i-au ucis Moisi şi fiii lui Israil şiau moştenit pămîntul lor decindea deIordan, de la răsarita soarelui, de lavalea Arnon pînă la muntele Aer-mon, şi toata arăpimea de cătră răsarit.Pre Sion, împăratul amoreilor, carele lăcuiala Esevon, domnind de la Aroir, carea iaste lamargine la valea Arnon, de o parte de vale, şijumătate de la Galaad pînă la Iavoc al pîrîului,hotarăle feciorilor lui Amon. Şi arăpimeapînă la Marea Henereth despre răsărit şi pînăla Marea Arăpască, Marea Sărilor de la răsă-rit, calea cea despre Vitsimoth, şi de la The-man ceaea de supt Asidoth Fasga. Şi Og,împăratul Vasanului, au rămas den uriaşi,cela ce lăcuia la Astaroth şi la Edrain, Domnude la muntele Aermon şi de la Selha, şi totpămîntul Vasan pînă la hotarăle Ghesuri, şiMahathi, şi jumătate de Galaad, hotarăle luiSion, împăratului Esevonului. Moisi, slugaDomnului, şi fiii lui Israil au omorît pre ei, şiau dat pre el Moisi, sluga Domnului, întrumoştenire lui Ruvin şi lui Gad şi la jumătatede fealiul lui Manasi. Şi aceştea-s împăraţiiamoreilor pre carii au ucis Iisus şi fiii lui Israildecindea de Iordan lîngă Marea Valagad, lacîmpul Livanului, şi pînă la muntele lui Aloc,suindu-să la Siir, Şi au dat pre el Iisus fea-liurilor lui Israil moştenire după sorţul lor, înmunte şi în cîmpu, şi la arăpime, şi la AsidothŞi în pustiiu, şi la Naghev, pre heteu şi pre amoreu Şi pre hananeu şi pre ferezeu şi pre eveu şi pre ievuseu. Pre împăratul Ierehonului şi pre împăratul Gheii carea iasteaproape de Vethil, împăratul Ierusalimu- lui, împăratul Hevronului, Împaratul Ieri- mush, împăratul Lahis, împăratul Eglom, împăratul Gazer, împăratul Davir, împă- ratul Gadiru, împăratul Erma, împăratulAredu, împăratul Levna, împăratul Odo- lam, împăratul Machida, împăratul Vethil, împăratul Apfu, împăratul Ofer, împăratulAfec, împăratul Hesarom, împăratul Madon, împăratul Azor, împăratul Samvron,Maron, împăratul Ahsaf, împăratul Tha- nah, împăratul Maghedon, Împăratul Che- des, împăratul Iecomna al lui Hermel, îm- păratul Addor al lui Nafathdor, împăratulGoim al lui Ghelghel, împăratul Thersa, toţi aceştea împăraţi, 30 şi 1.<Cap XIII>Şi Iisus - bătrîn îndălungat de zile, şi zise Domnul cătră Iisus: "Tu aiîmbătrînit, ai îndălungat zilele, şipămîntul au rămas mult foarte lamoştenire. Şi acesta e pămînt rămas: toate hotarăle Filistiimului şi tot Ghe-suri şi Hananeul, De la cea nelăcuită, cea de cătră faţa Eghipetului, pînă la hotarăleAcaron den stînga hananeilor, să socoteaşteceale cinci domnii a filistiimilor, la Gazeu şi laazoteani şi la ascaloniteani şi la Ghettheu şi laacaroniteani Şi eveului de la Themani, şi la tot pămîntul Hanan dempotrivă de la Gaza, şisidoneanii pînă la Afeca, pînă la hotarăleamoreilor, şi tot pămîntul Gamvli Filistiim,Şi tot Livanul, de la răsăritul soarelui, de la Galgala, supt muntele Airmon, pînă la întra-rea Emathului. Tot cela ce lăcuiaşte mun- tele, de la Livan pînă la Masireth Memfo-maim, pre toţi sidoneanii, Eu pre ei voiusurpa de tot de cătră faţa fiilor lui Israil, ce-lîmparte pre el cu sorţu lui Israil, în ce chip amporuncit ţie. Şi acum, împărţi pămîntul acesta întru moştenire la ceale noao fealiuri şila jumătate de fealiul al lui Manasi: de la Ior-dan pînă la Marea cea Mare despre apusulsoarelui vei da pre el, Marea cea Mare vahotărî, iară la ceale doao fealiuri şi la jumătatede fealiu lui Manasi. Celor ce-s cu el, lui Ruvin şi lui Gad, au luat moştenirea lor carele-au dat lor Moisi decindea de Iordan, desprerăsărita soarelui. Au dat lor Moisi, slugaDomnului, De la Aroir, carele iaste pre ţăr- murile pîrîului Arnon, şi cetatea ceaea denmijlocul văii, şi toată Misor, de la Medavanpînă la Divon, Şi toate cetăţile lui Sion, împăratului arnoreilor, carele au împărăţit laEsevon, pînă la hotarăle feciorilor lui<p 163>Amon, Şi Galadita, şi hotarăle Ghesuri, şilui Mahathi, tot muntele Aermon, şi toatăVasanita pînă la Elha, Toată împărăţia luiOg, la Vasanitida, carele au împărăţit la Asta-roth şi la Edrain; acesta au rămas den rămă-şiţa uriaşilor, şi lovi pre el Moisi şi-l surpă preel. Şi n-au surpat fiii lui Israil pre Ghesurişi pre Mahathi şi pre hananeu, şi lăcuia împă-ratul Ghesuri şi Mahathi întru fiii lui Israilpînă în ziua aceasta. Fără de numai fealiullui Levi nu s-au dat moştenire; Domnul Dum-nezăul lui Israil, El - moştenirea lor, în ce chipau zis lor Domnul; şi aceasta iaste împărţealacare o au împărţit-o Moisi fiilor lui Israil laAravoth Moav, decindea de Iordan, despreIeriho. Şi au dat Moisi fealiului fiilor luiRuvin după noroadele lor. Şi să făcu lorhotarăle de la Aroir, care iaste de cătră faţavăii Arnon, şi cetatea cea den valea Arnon, şitoată Misor, pînă la Medava, Esivon şi toatecetăţile lor ceale ce sînt la Misor şi la Devor şiVamoth Vaal şi casele lui Velmon Şi Iasa şiChedimoth şi Mifaathi Şi Cariiathaim şiSevama şi Sarthu şi Sior, în munteleEnac, Şi Vethfogor şi Asidoth Fasga şi Vit-simuth Şi toate cetăţile lui Misor şi toatăîmpărăţia lui Sion, împăratul amoreilor,carele au împărăţit la Esivon, pre carele auucis Moisi pre el şi pre povăţuitorii luiMadiam şi pre Evi şi pre Rocom şi pre Sur şipre Ur şi pre Revec, boiarii lui Sion, pre aceiace lăcuia pămîntul. Şi pre Valaam al luiVeor vrăjitoriul  - au ucis fiii lui Israil cu sabiela înfrîngere. Şi să făcu hotarăle fiilor luiRuvin Iordanul hotar. Aceasta e moştenireafiilor lui Ruvin, după noroadele lor, cetăţile şiodăile lor. Şi au dat Moisi fiilor lui Gaddupă noroadele lor. Şi li s-au făcut lorhotarăle Iazir, toate cetăţile Galaad şi jumă-tate de pămîntul fiilor Amon pînă la Aroir,carea iaste de cătră faţa Ravathi, Şi de laEsevon pînă la Ramothi, cătră Masfa şi Vota-nin, şi Manain pînă la hotarăle Davir, Şi laEnemec Vitharam, şi Vithnamra, şi Sohoth, şiSofon, şi ceaealaltă împărăţie a lui Sion,împăratul Esevon, Iordanul va hotărî pînă lapartea Mării Henereth, decindea de Iordan,despre răsărit. Aceasta e moştenirea fecio-rilor lui Gad, după noroadele lor, după cetă-ţile lor şi după satele lor. Şi deade Moisi lajumătate de fealiul lui Manasi şi să făcu acei ju-mătate de fealiul fiilor lui Manasi, după noroadelelor. Şi li să făcu hotarăle lor de la Manaim, şitoată împărăţia Vasan, şi toată împărăţia lui Og,împăratul lui Vasan, şi toate satele Iair, carelesînt la Vasanitida, 60 de cetăţi. Şi jumă-tate de Galaad, şi la Astaroth, şi la Edrain,cetăţile împărăţiei lui Og, la Vasanitida, şis-au dat fiilor Mahir, fiiu lui Manasi, şi la jumăta-te fiilor Mahir, după noroadele lor. Aceştea-s pre carii i-au moştenit de tot Moisi la Ara-voth Moav, decindea de Iordan, despreIereho, de la răsărit. Şi fealiul lui Levi n-au dat Moisi moştenire; Domnul Dumnezăul luiIsrail, El - moştenirea lor, în ce chip au grăit lor.<Cap XIV>Şi aceştea-s ceia ce au moştenit de tot den fiii lui Israil în pămîntul luiHanaan, cărora le-au moştenit lorEleazar preotul şi Iisus al lui Navi şiboiarii neamurilor fealiurilor fiilor luiIsrail. După sorţi s-au moştenit, în ce chip au poruncit Domnul în mîna lui Iisus la cealenoao fealiuri şi la jumătate de fealiu,Pentru că au dat Moisi moştenirea la ceale doao fealiuri şi jumătate de fealiul lui Manasi,decindea de Iordan, şi leviţilor n-au dat sorţuîntre ei. Căce era fiii lui Iosif doao fealiuri, Manasi şi Efraim, şi nu s-au dat parte înpămîntul leviţilor, fără numai cetăţi a lăcui-rea, şi ceale osebite lor dobitoacelor lor, şidobitoacele lor. În ce chip au poruncit Domnul lui Moisi, aşa au făcut fiii lui Israil şiau împărţit pămîntul. Şi au venit fiii Iudei cătră Iisus la Galgala şi au zis cătră el: "Haleval lui Iefoni Chenezeul, tu ştii cuvîntul careleau grăit Domnul cătră Moisi, omul lui Dumne-zău, pentru mine şi pentru tine, la CadisVarni. Pentru că eram de patruzeci de ani cînd m-au trimis Moisi, robul Domnului, de laCadis Varni să iscodescu pămîntul, şi au răs-punsu lui cuvînt după gîndul lor. Fraţii miei ceia ce s-au suit împreună cu mine aumutat cugetul norodului, iară eu m-am adaosca să urmezu Domnului Dumnezăului mieu.Şi s-au jurat Moisi în ziua aceaea, zicînd: 'Pă- mîntul pre care te-ai suit, ţie va fi în sorţu, şi fiilortăi în veaci, pentru căce te-ai adaos a urma dena-poia Domnului Dumnezăului nostru'. Şi , iată, acuma m-au hrănit Domnul în ce chip au zis,acesta al patruzecilea şi cinci de ani de cînd augrăit Domnul cuvîntul acesta cătră Moisi, şiau mersu Israil în pustie şi acum, iată, euastăzi sînt de 85 de ani. Încă sînt astăzi cu  vîrtute, ca şi cînd m-au trimis Moisi, aşa pociuşi acum a întra şi a ieşi la războiu. Şi acum ceru de la tine muntele acesta, în ce chipau zis Domnul în ziua aceaea, căce tu aiauzit cuvîntul acesta în ziua aceaea, iarăacum enachimi sînt acolo, cetăţ mari şi tari,deci de va fi Domnul cu mine, voiu surpapre ei în ce chip au zis mie Domnul".<p 164>Şi blagoslovi pre el Iisus.Şi deade pre Hevron lui Halev, feciorul luiEfoni Chinezenlui, în sorţu; pentru aceaea săfăcu Hevron lui Halev al lui Efoni Chenezeului cu sorţu pînă în ziua aceasta, pentru căci elau urmat porunca Domnului Dumnezăului luiIsrail. Iară numele lui Hevron era maiînainte cetatea Arvo, mitropolia celor denEnachim aceasta; şi pămîntul încetă de războiu.<Cap XV>Şi să făcură hotarăle fealiului fiilorIudei, după noroadele lor, de la hota-răle Idumeii, de la pustiiul lui Sin decătră amiazăzi pînă la Cadis de cătrărăsărit. Şi să făcură lor hotarăle dela amiazăzi pînă la partea Mării ceil Sărate, decătră piscul ce vine cătră amiazăzi Şimearge den preajma a suiriei Acravim şi iaseafară la Sena şi suie de cătră apus la CadisVarni şi iase la Eron şi să suie la Adara, şimearge cea despre apus Cadis, şi mearge spreAcarche, Şi mearge la Asemona şi iasepînă la valea Eghipetului, şi va fi lui ieşireahotarălor la mare, aceastea-s lor hotarăle decătră amiazăzi. Şi hotarăle de cătră răsărit:toată Marea cea Sărată pînă în partea Iorda-nului, şi hotarăle lor la miazănoapte, şi de lapiscul mării, şi den partea Iordanului, Săsuie hotarăle pre Vethagla şi mearge preaproape de miazănoapte spre Vethara, şi săsuie hotarăle preste pietrile Veor, feciorul luiRuvin, Şi să suie hotarăle de la Davirah avăii Ahor şi să pogoară spre miazănoapte preGalgala, carele iaste den preajma apropieriiAdamin, carele iaste despre răsărit cu valea,şi iase hotarul pre ape Izvorului Soarelui, şiva fi lui ieşirea izvorul Roghil. Şi să suiehotarăle la valea Enom despre răsărita luiEvus de la amiazăzi, aceasta iaste Ierusalimul,şi pre hotarăle pre vîrful muntelui carele iastede cătră faţa văii Enom cătră mare, care iastedentr-o parte a pămîntului Rafain despremiazănoapte. Şi treace hotarul den vîrfulmuntelui pre izvorul apei Natho şi treace lasatele muntelui Efron şi va scoate hotarul laVaal, aceasta e cetatea Iarim. Şi va treacehotarul de la Vaal la mare şi va treace la mun-tele Siir şi va treace spre răsărit cetatea Iarimla miazănoapte, aceasta iaste Hasalon, şi să vapogorî la Cetatea Soarelui şi va treace laamiazăzi. Şi va treace hotarul despre răsă-ritul Acaron spre miazănoapte şi va treacehotarăle la Sacharona şi va treace muntelepămîntului Vaala şi iase la Iavnil şi va fi ieşireahotarălor la mare, şi hotarăle lor de la mare, Ma-rea cea Mare va hotarî. Aceastea-s hotarălefiilor Iudei demprejur, după noroadele lor. Şi lui Halev, feciorul lui Efoni, i-au dat parte înmijlocul feciorilor Iudei, pren porunca luiDumnezău, şi i-au dat lui Iisus cetatea luiArve, tată lui Enac, aceasta iaste Hevron.Şi i-au surpat de acolo Halev, feciorul luiEfoni, pre cei 3 feciori ai lui Enac, pre Siseu şipre Ahima şi pre Tholmai, naşterile lui Enac.Şi s-au suit de acolo Halev la ceia ce lăcuiaDavir, şi numele lui Davir mai înainte eraCetatea Cărţilor. Şi zise Halev: "Carele valua Cetatea Cărţilor şi o va stăpîni pre ea, şivoiu da lui pre Ashan, fata mea, lui muiare".Şi au luat-o pre ea Gothoniil, feciorul lui Che-nez, fratele lui Halev cel mai tînăr, şi deade luipre Ashan, fata lui, fămeaie. Şi fu cîndieşiia ea, şi să sfătui cu el, zicînd: "Ceare-voiutătîne-mieu ţarină". Şi strigă de pe măgariu şizise ei Halev: "Ce-ţ iaste ţie?" Şi-i zise lui:"Dă-m blagoslovenie, pentru că la pămîntuldespre răsărit m-ai dat pre mine, dă-m miepre Golathmaim". Şi i-au dat ei Halev preGolathmaim cea de sus şi pre Golath cea dejos. Aceasta e moştenirea fealiului fiilorIudii, după noroadele lor. Şi să făcură cetă-ţile lor cetăţi cătră fealiul fiilor Iudei la hota-răle Edomului la pustiiu:Cavoseilu şi Edrai şiIagur Şi China şi Dimona şi Adada ŞiChedes şi Ethina Zif şi Telem şi ValothŞi Asor cea Noao şi cetăţile Esron, aceasta eAsor, Amam şi Seme şi Thamaa şi Moldada şiAsarsu Şi Asergada şi Asemon şi VithelefŞi Asarsula şi Versavie şi Evezthie, şi oraşelelor şi satele lor, Vaala şi Evim şi Asem şiEltholad şi Hesel şi Erma Şi Sechiileg şiMedimina şi Sansana Şi Alvol şi Seleim şiAil şi Remon, toate cetăţile, doaozeci şi noao,şi oraşăle lor. La cîmpie, Esthaol şi Saara şi Asna Şi Zana şi Ongonim şi Thafuoa şi Enaim Şi Ierimuth şi Odolam şi Soho şi Azica Şi Saraim şi Adiaghiathim şi Gadira, şi satele lor şi cetăţile, 40, şi oraşile lor. Să- nan şi Adasa şi Magdalgad Şi Dalaam şi Masefa şi Ehthail Şi Lahis şi Vascathi şi Aglon Şi Havai şi Lamas şi Hathalis Şi Gadiroth şi Vithagon şi Naama şi Machida,cetăţi 16, şi oraşăle lor. Levna şi Ather şi Asan Şi Etha şi Asena şi Mesiv Şi Chie-laiu şi Ahziv şi Marisa, cetăţi noao, şi oraşălelor. Acaron şi oraşăle ei şi satele ei. De la Acaron şi la marea Iamnai, şi toate cîte sîntaproape de Esdodu, şi oraşăle lor. Esdodu şi oraşăle ei şi satele ei; Gaza şi oraşăle eişi satele ei, pînă la pîrîul Eghipetului' şiMarea cea Mare hotăraşte. Şi la muntele: Safir şi Iether şi Soho Şi Rena şi Cetatea Cărţilor, aceasta iaste Davir, Şi Anav şi Esthemo şi AnevŞi Gosom şi <p 165>Hiluon şi Ghilo, cetăţi unsprăzeace, şi oraşălelor. Erev şi Ruma şi Asan Şi Ianom şiVithapfuth şi Afaca Şi Amata şi cetateaSarvo, aceasta iaste Hevron, şi Sior, cetăţinoao, şi oraşăle lor. Maon şi Hiermel şi Zifşi Eta Şi Ezrael şi Ecdaam şi ZanoachiemŞi Gavaa şi Thamna, cetăţi zeace, şi oraşălelor. Elul şi Vethsur şi Hiedur Şi Maarothşi Vethanot şi Elthichien, cetăţ şase, şi oraşăle lor. Theco şi Efratha, aceasta iasteVithleaem, şi Fagor şi Etaam şi Colon şi Tatami şi Soris şi Carem şi Galem Şi Vithirşi Manoho, cetăţi unsprăzeace, şi oraşălelor. Cariathvaal, aceasta e cetatea Iarim, şiAreva, cetăţi doao, şi oraşăle lor, şi satelelor. La pustiiul Vitharava şi Madon şi Ohoran Şi Nifsan şi Cetăţile Sării şi Ingadi,cetăţi şase, şi oraşăle lor. Şi evuseul lăcuiaîn Ierusalim, şi n-au putut fiii Iudei să piarzăpre ei, şi au lăcuit evuseul cu fiii Iudei laIerusalim pînă în ziua de astăzi.<Cap XVI>Şi să făcură hotarăle fiilor lui Iosif, dela Iordan, despre Iereho, de la răsă-rit, pustiiul, şi să va sui de la Iereho lamunte la Vethil. Şi va ieşi de laVethil la Luza şi va treace la hotarălelui Ahiataroth. Şi va treace de la mare lahotarăle lui Iefleti, pînă la hotarăle Vethero-nului celui de Jos şi pînă la Gazer, şi va fi ieşirea lor la mare. Şi au moştenit fiii lui Iosif,Efraim şi Manasi, şi s-au făcut hotarăle fiilorlui Efraim după noroadele lor. Şi s-au făcuthotarăle moştenirii lor, de la răsărita Atha-roth Adaru pînă la Vetharom cea de Sus şiGazara. Şi vor treace hotarăle la mare laMahthoth, de la miazănopte, şi vor treace larăsărit la Thinath Silo, şi va treace pre acestade la răsărit la Ianoha. Şi să va pogorî de laIanoha la Ataroth şi Naratha şi oraşăle lor, şiva treace la Iereho şi va ieşi la Iordan. Şi dela Dafuth vor treace hotarăle la mare la pîrîulCana, şi va fi ieşirea lor la mare, aceasta emoştenirea fealiului fiilor lui Efraim, dupănoroadele lor; Şi cetăţile ceale ce s-au ose-bit fiilor lui Efraim pren mijlocul moşteniriifiilor lui Manasi, toate cetăţile şi oraşăle lor.Şi n-au pierdut Efraim pre hananeu, cela celăcuiaşte în Gazer, şi lăcuia hananeul întruEfraim pînă în ziua aceasta, şi s-au făcut birnicirobi pînă s-au suit Faraon, împăratul Eghipetu-lui, şi au luat cetatea şi au arsu-o cu foc pre ea, şipre hananei şi pre ferezei şi pre ceia ce lăcuia înGazer i-au junghiat, şi au datu-o pre ea Fa-rao în zeastre featii lui.<Cap XVII>Şi s-au făcut hotarăle fealiului fiilor Manasi, pentru că acesta e născutulîntîiu lui Iosif; lui Mahir, cel dentîiunăscut lui Manasi, tatăl lui Galaad,pentru că om de războiu era, întruGalaaditida şi întru Vasanitida. Şi să făcu fiilor Manasi celor rămaş, după noroadele lor,fiilor Ahiezer şi fiilor Elec şi fiilor Ezriil şi fii-lor Ehem şi fiilor Efer şi fiilor Simiraei, aceş-tea sînt fiii lui Manasi, fiiul lui Iosif, barbaţii,după năroadele lor. Şi la Salpaadu, fecio- rul lui Efer, feciorul lui Galad, feciorul luiMahir, feciorul lui Manasi, nu era lui feciori,ce feate; şi aceastea sînt numele featelor luiSalpaad: Malaa şi Nua şi Egla şi Melha şiThersa. Şi au stătut înaintea lui Eliazarpreotul şi înaintea lui Iisus, feciorul lui Navi,şi înaintea boiarilor, zicînd: "Dumnezeu auporuncit pren mîna lui Moisi să ni se dea noaomoştenire în mijlocul fraţilor noştri". Şi lis-au dat lor moştenire, pren porunca Domnu-lui, sorţu întru fraţii tătîne-său. Şi căzufunea lor de la Anasa, cîmpul Lavad, denpămîntul Galaad şi al Vasanului, carele iastedecindea de Iordan, Căci featele feciorilorlui Manasi au moştenit moşie între mijloculfraţilor lor, iară pămîntul Galaad s-au făcutfeciorilor lui Manasi celor rămaş. Şi s-aufăcut hotarăle fiilor Manasi de la AsirMabthoth Idanath, carea iaste despre parteaSihem, şi merg hotarăle la Iamen şi Iasim, laizvorul Thatho. Lui Manasi va fi pămîntulThapfu; şi Thapfu, la hotarăle Manasii, feciori-lor lui Efraim. Şi să vor pogorî hotarăle lavalea Cane spre miazăzi spre valea lui Iair,terevinthul lui Efraim între mijlocul cetăţilorlui Manasi; şi hotarăle lui Manasi spre miază-noapte, la pîrîu, şi va fi lui ieşirea marea.De cătră miazăzi lui Efraim, şi la miazănoaptelui Manasi, şi va fi marea hotarăle lor; şi preAsir să vor împreuna la miazănoapte, şi luiIsahar despre răsărit. Şi va fi Manasi întruIsahar şi în Asir Vethsan şi oraşăle lor, şiceale Iavlaam şi featele ei, şi pre ceia celăcuiescu în Dor şi oraşăle ei, şi pre ceia celăcuiescu în Tanah şi satele ei, şi pre ceia celăcuiescu în Machidoh şi satele ei, şi a treiaNafetha şi oraşăle ei. Şi n-au putut fecioriilui Manasi să surpe cetăţile aceastea şi au în-ceput hananeul a lăcui întru pămîntul acesta.Şi fu în vreame ce să întariră fiii lui Israil şi aufăcut pre hananei supuşi, iară cu surpare pre ein-au surpat. Şi priciră fiii lui Iosif lui Iisus, zi-cînd: "Pentru căci ai moştenit pre noi o moşie şi<p 166> o parte? Şi eu nărod mult sînt şi Dumnezeum-au blagoslovit". Şi zise lor Iisus: "Deeşti tu nărod mult, suie-te la pădure şi cură-ţeaşte ţie acolo la pămîntul ferezeului şi al luiRafain, de ţie - strîmtu muntele Efraim". Şi au zis fiii lui Iosif: "Nu ne place noao munteleEfraim; şi călărime aleasă şi hiară - la tothananeul ce lăcuiaşte întru mine la Vethsan şiîntru satele ei şi la valea Iezrael". Şi ziseIisus fiilor lui Iosif, lui Efraim şi lui Manasi,zicînd: "De eşti nărod mult şi vîrtute mare ai,nu va fi ţie o moşie, Că pădurea va fi ţie,căci pădure iaste, şi vei curăţi pre ea şi va fi ţieieşirile lor cînd vei surpa pre hananeu; căcicălărime aleasă iaste la el şi tare iaste, iară tuîl vei treace cu vîrtutea pre el".<Cap XVIII>Şi să adună toată adunarea fiilor luiIsrail la Silo şi au întins acolo cortulmărturiei şi pămîntul s-au stăpînit decătră ei. Şi au rămas fiii lui Israil,carii n-au moştenit moştenirea lor,şapte neamuri. Şi zise Iisus fiilor lui Israil:"Pînă cînd voi veţi lenevi să întraţ să moşteniţpămîntul carele au dat voao Domnul Dumne-zeul părinţilor voştri? Daţi dentru voi treioameni dentr-un fealiu şi voi trimite pre ei şi,sculîndu-să, să umble pămîntul şi să-l scriepre el înaintea mea, în ce chip vei putea săîmparţi pre el". Şi au venit cătră el, şi auîmpărţit lor şapte părţi: Iuda va sta lor hotarde cătră miazăzi, şi fiii lui Iosif vor sta la hotarullor despre miazănoapte. "Iară voi împărţiţpămîntul şapte părţi şi aduceţ aicea cătrămine şi voiu scoate voao sorţu aicea înainteaDomnului Dumnezeului nostru. Pentru cănu iaste parte fiilor lui Levi întru voi, căcipreoţia Domnului - partea lor, şi Gaadu şiRuvin şi jumătate de feliul lui Manasi au luatmoştenirea lor decindea de Iordan la răsărit,carea le-au dat lor Moisi, sluga Domnului".Şi sculîndu-să oamenii, au mersu, şi au porun-cit Iisus oamenilor celora ce mergea să umblepămîntul, zicîndu: "Treaceţ şi umblaţ pămîn-tul şi călcaţ pe el şi veniţ aicea cătră mine, şivoiu scoate voao aicea sorţu înaintea Domnu-lui, la Silo". Şi au mersu oamenii şi au tre-cut pre pămînt, şi au călcat pămîntul şi auvăzut pre el, şi au scris pre el după cetăţile luişapte părţi într-o carte şi au adus cătră Iisus latabără la Silo. Şi le-au pus lor Iisus sorţu laSilo înaintea Domnului şi au împărţit acolo Iisuspămîntul fiilor lui Israil după împărţealele lor.Şi ieşi sorţul fealiului fiilor lui Veniamin întîiu,după noroadele lor, şi au ieşit hotarăle moşiiilor întru mijlocul fiilor Iudei şi în mijlocul fii-lor lui Iosif. Şi li să făcu lor hotarăle de la miazănoapte,de la Iordan  şi să va sui hotarulden dosul lui Ieriho spre miazănoapte şi să vasui pren munte pre mare şi va fi lui ieşireaMadmaritina Vethain,  Şi vor treace deacolo hotarăle Luza, denapoia lui Luza, de laspatele ei, aceasta iaste Vethil, şi să vorpogorî hotarăle de la Ataroth Edar la munte,carele iaste cătră miazăzi lui Vetheron cea deJos,  Şi vor treace hotarăle şi vor încunjura despre partea ce caută la marea de la miazăzi,de la munte de cătră faţa Vethiron amiazăzi,şi va fi lui ieşirea Cariath Vaal, aceasta iasteCariathiarim, cetatea fiilor Iudei; aceastaiaste partea de cătră mare. Şi partea despre amiazăzi, despre partea Cariath Vaal,şi vor treace hotarăle mării la Gain şi vor ieşila izvorul apei Natho Şi vor pogorî hota- răle pre partea muntelui carele iaste desprefaţa crîngului fiiului Enom, carele iaste desprepartea Emec Rafain despre miazănoapte, şisă va pogorî la Ghienom denapoia lui Evu-sude la miazăzi şi să va pogorî la izvorulRoghil  Şi va treace la miazănoapte şi va treace la izvorul Same şi va treace la Galiloth,carea iaste den preajmă cătră suirea Edonim,şi va pogorî pre piatra Vaan fiilor luiRuvim Şi va treace pre dendărătul Vetha- rave de la miazănoapte Şi să va pogorî la Arava şi vor treace hotarăle pre dendărătulVithagla de la miazănoapte şi va fi treacereahotarălor pre piscul Mării Sărilor de la miază-noapte la partea Iordanului de la miazăzi.Aceastea-s hotarăle de la miazăzi, şi Iordanulva hotărî pre el despre partea răsăritului.Aceasta e moştenirea fiilor lui Veniamin, hota- răle lor împrejur, după noroadele lor. Şi s-au făcut cetăţile fealiului fiilor lui Veniamin,după noroadele lor, Ieriho şi Vithagla şi Ame-casis  Şi Vetharara şi Semrim şi Vethil Şi Avim şi Ofra şi Afratha Şi lăcaşul lui Amona şi pre Afni şi Gavaa, cetăţi 12, şi oraşăle lor. Gavaon şi Rama şi Viroth Şi Masfa şi Hefira şi Mosa Şi Rechem şi Erfail şi Therala Şi Silalef şi Ievus, aceasta e Ierusalimul, şi Gavaath şi cetăţile Iarim, 13,şi satele lor, aceasta e moştenirea fiilor luiVeniamin, după noroadele lor.<Cap XIX>Şi ieşi sorţul al doilea lui Simeon, fealiul fiilor lui Simeon, după no-roadele lor. Şi fu moştenirea lui întru mijlocul sorţului fiilor Iudei şis-au făcut moştenirea lor Virsavieşi Savee şi Molada Şi Asersual şi Vola şi Asom Şi Elthulaad şi Vathul şi Erma <p 167>Şi Sechiila şi Vethmar şi Hazuvoth şi Aser-sula Şi Vivlavath şi ţarinile lor, cetăţi 13, şioraşăle lor. Ain şi Remon şi Ether şiAsaan, cetăţi , şi oraşăle lor. Şi toatesatele carele sînt împrejurul cetăţilor acestora,pînă la Valith Viramoth mergînd spre amia-zăzi, aceasta e moştenirea fealiului fiilor luiSimeon, după noroadele lor. De la moşiaIudei moştenirea fealiului fiilor Simeon, căcis-au făcut partea fiilor Iudei mai mare decît alor şi au moştenit fiii lui Simeon în mijloculmoşiii lor. Şi au ieşit sorţul al treilea luiZavulon, după noroadele lor, şi vor fi hotarălemoştenirea lor pînă la Sarid. Şi să sui hota-răle lor la mare şi la Marila şi să vor împreunala Davasthe şi să vor întimpina la valea careiaste de cătră faţa Iecnaam Şi să vaîntoarce de la Saredu den preajmă de la răsă-ritul Sames la hotarăle Ihasaloth Thavor şi vatreace la Davrath şi să va sui la Afiia Şi deacolo va treace pren preajmă la răsărit preGothaetha la cetatea Casim şi va treace laRemona Amathanu Drmuah Şi vor încun-jura hotarăle la miazănoapte la Enavoth şi vafi ieşirea lor la Ghierthail Şi Catath şiNaloth şi Semron şi Iadila şi Vithleaim, cetăţi12, şi oraşăle lor. Aceasta e moştenireafealiului fiilor lui Zavulon, după noroadelelor, cetăţile lor şi satele lor. Şi lui Isahar auieşit sorţul al patrulea, fiilor lui Isahar, dupărudeniile lor. Şi s-au făcut hotarăle lorIesrael şi Ahaseloth şi Sunim Şi Aferarimşi Sion şi Renath şi Anareth Şi Ravoth şiChiseon şi Aame Şi Ramai şi Inganim şiInnada şi Vethasi Şi se vor împreunahotarăle la Thavor şi la Sasima şi Vethsamis,cetăţi 16, şi oraşele lor, şi va fi ieşirea hotară-lor Iordanul. Aceasta e moştenirea fealuluifiilor lui Isahar, după noroadele lor, şi cetă-ţile şi satele lor. Şi ieşi sorţul al cincileafealiului fiilor Asir, după noroadele lor. Şi s-au făcut hotarăle lor Helcath şi Ooli şi Vatneşi Ahsaf Şi Alimeleh şi Amad şi Masal, şise va împreuna cu Carmilul despre mare şi laSior şi la Vanathu Şi se va întoarce de larăsăritul soarelui Vithdagon şi se vaîmpreuna cu Zavulon şi la Ghe, Ethail despremiazănoapte, Vithaemec şi Nail, şi va meargela Havol den na stînga,  Şi Agraan şi Roovuşi Amon şi Canail, pînă la Sidonul celMare,  Şi se vor întoarce hotarăle la Ramaşi pînă la Cetatea Tăriei Tăriilor, şi se vorîntoarce hotarăle la Osa, şi va fi lui ieşireamarea de-mpărteala Ahziv,  Şi Ama şi Afecşi Roov, cetăţI 22, şi oraşăle lor. Aceasta emoştenirea fealiului fiilor Asir, după noroa-dele lor, cetăţile lor şi oraşăle lor. Şi luiNeftalim au ieşit sorţul al şaselea, fiilor Neftalim, după noroadele lor. Şi să făcură hota- răle lor Meelef şi Melom şi Vesenanim şi Armeşi Nachiev şi Iavne, pînă la Gropi, şi s-au făcutieşirea lor Iordanul. Şi se vor întoarce hotarăle despre Marea Azanoth Thavor şi vatreace de acolo la Icoc şi se va împreuna cuZavulon de cătră răsărit, şi cu Asir se vaîmpreuna despre mare, şi cu Iuda, Iordanul,de cătră răsărita soarelui. Şi cetăţile zidite ale tirilor, Asidem Tiros şi Amath şi Recath şiHanereth Şi Adami şi Rama şi Asor Şi Chedes şi Edrai şi izvoarăle Asor Şi Eron şi Magdaliil Oran şi Vethanath şi Thasmus,cetăţi 19 şi satele lor. Aceasta e moştenirea fealiului fiilor Neftalim, după rudenia lor,cetăţile şi satele lor. Şi fealiului fiilor lui Dan au ieşit sorţul al 7. Şi li s-au făcut hotarăle lor Saraa şi Esthaol şi cetatea Sames Şi Salavin şi Evalon şi Iethla Şi Elon şi Thamna şi Acaron Şi Eltheco şi Gavathon şi Valoth Şi Ioth şi Vanivarac şi Ghiethre- mon, Şi de la Marea Eracon şi Iericon hotar, aproape de Iopa. Şi au ieşit hotaru- lui fiilor Dan, şi au mersu fiii lui Dan şi aubătut pre Lesen şi au luat pre ea şi au lovit preea cu gură de sabie şi au moştenit pre ea şi aulăcuit pre ea, şi au numit numele lui LesenDan, după numele lui Dan, tatăl lor.Aceasta e moştenirea fealiului fiilor lui Dan, după noroadele lor, cetăţile lor şi oraşelelor. Şi au săvîrşit a împărţi cu sorţi pămîn- tul la hotarăle lui, şi au dat fiii lui Israil moşielui Iisus, feciorul lui Navi, întru ei, Pren porunca Domnului; şi au dat lui cetatea careaau cerşut, Tamnath Sarai, care iaste în mun-tele Efraim, şi au zidit cetatea şi lăcuia întruea. Aceastea sînt împărţirile carele au împărţit cu sorţu Eliazar preotul şi Iisus al luiNavi şi boiarii moşteniilor întru fealiurile luiIsrail după sorţi, la Silom, înaintea Domnului,lîngă uşîle cortului mărturiei, şi au mers sălăcuiască pămîntul.<Cap XX>Şi grăi Domnul lui Iisus, zicînd:"Grăiaşte fiilor lui Israil, zicînd: 'Daţicetăţile pribeagilor, carele am ziscătră voi pren Moisi, Scăpareaucigaşului celuia ce va ucide sufletfără de voia lui, fără de nici un gîndu maiînainte, şi vor fi cetăţile voastre scăpare, şi nuva muri ucigaşul de cela ce să rudeaşte cu sîn-gele, pînă va veni înaintea adunării la jude-cată. Şi va fugi la una den cetăţile aceasteaşi va sta la poarta uşii cetăţii lui şi va grăiîntru urechile bătrînilor cetăţii aceiia cuvin-tele lui şi-l vor întoarce pre el adunarea cătră<p 168>ei şi vor da lui loc şi va lăcui împreună cuei. Şi cînd va goni cela ce să rudeaşte cusîngele după dînsul, şi nu vor ucide pre cela ceau ucis cu mîna lui, pentru că neştiindu aulovit pe aproapele lui şi nu urînd el pre dînsulde ieri şi de alaltăieri. Şi va lăcui în cetateaaceaea pînă va sta înaintea adunării la jude-cată, pînă va muri preotul cel mare carele va fiîn zilele acealea, atuncea să va întoarce celace au ucis şi va întra în cetatea lui şi la casa luişi la cetatea de unde au fugit de acolo"'. Şi au osebit pre Chiedes la Galilea la muntele luiNeftalim, şi Sehem în muntele lui Efrem, şicetatea Arvo, aceasta e Hevron, la munteleIudei. Şi decindea de Iordanul, Ieriho, decătră răsărit, au dat pre Vosor în pustiiu încîmpu den feliul lui Ruvin, şi pre Ramoth laGalaad den fealiul lui Gad, şi pre Golan laVasanitida den fealiul lui Manasi. Aceasteaera cetăţile ceale numite la toţ fiii lui Israil şi lacel nemearnic ce şade întru ei, să fugă acolotot cela ce loveaşte suflet fără de voie, pentruca să nu moară de mîna celuia ce să rudeaştecu sîngele, pînă va sta înaintea adunării lajudecată.<Cap XXI>Şi au venit căpeteniile neamurilor fii-lor lui Levi cătră Eliazar preotul şicătră Iisus al lui Navi şi cătră căpete-niile feliurilor den neamurile fiilorlui Israil Şi au zis cătră ei în Silo, lapămîntul lui Hanaan, zicînd: "Poruncit-auDomnul în mîna lui Moisi să ne dea noaocetăţi să lăcuim, şi pemprejurile lor, dobitoa- celor noastre". Şi au dat fiii lui Israil leviţi-lor, cînd moşteniia ei pren porunca Domnului, cetăţile aceastea şi pemprejurile lor. Şi ieşisorţul nărodului lui Caath şi să făcu fiilor luiAron, preoţilor leviţilor, de la neamul Iudei şide la neamul lui Simeon şi de la neamul lui Veniamin, sorţite cetăţi treisprăzeace. Şi fiilor lui Caath celor rămaş, de la neamul luiEfraim şi de la neamul lui Dan şi den jumătatede feliul lui Manasi, sortite cetăţi zeace. Şi fiilor Gherson, den rudenia neamului lui Isa-har şi de la neamul lui Asir şi de la neamul luiNeftalim şi den jumătate den feliul lui Manasi,la Vasan, sortite cetăţi treisprazeace. Şi fiilorlui Merari, după năroadele lor, de la neamullui Ruvin şi de la neamul lui Gaad şi de la nea-mul lui Zavulon, sorţite cetăţ doaosprăzeace.Şi au dat fiii lui Israil leviţilor cetăţileaceastea şi pemprejurile lor, în ce chip auporuncit Domnul lui Moisi, cu sorţu. Şi audat fealiul fiilor Iudei şi fealiul fiilor luiSimeon şi den fealiul fiilor lui Veniamin ce- tăţile aceastea. Şi s-au chemat fiilor lui Aaron, după nărodul lui Caath, feciorilor luiLevi, căci acestora li s-au făcut sorţul cel den-tîiu. Şi le-au dat lor pre Cariatharvoc,  scaunul lui Enac, aceasta iaste Hevron, înmuntele Iudei, iară pemprejurile ei ceale deprejur ea Şi ţarinile cetăţii şi satele ei le-au dat Iisus lui Halev, feciorul lui Iefoni,întru ţineare lui. Şi fiilor lui Aaron preotu- lui au dat cetatea - scăpare celuia ce va ucide- pre Hevron şi ceale ce sînt osebite cătrădînsa şi pre Levna şi ceale osebite ce sîntcătră dînsa Şi pre Iether şi ceale osebite cătră dînsa şi pre Iethezmo şi ceale osebitecătră ea Şi pre Ilo şi ceale osebite cătră dînsa şi pre Davir şi ceale osebite cătră dînsa Şi pre Ain şi ceale osebite cătră dînsa şi pre Ietga şi ceale ce sînt osebite cătrădînsa şi pre Vethsamis şi ceale osebite cătrădînsa, cetăţi noao, de la aceaste doao nea-muri. Şi de la fealinl lui Veniamin, preGavaon şi ceale osebite ce-s cătră dînsa şi preGave şi ceale osebite ce-s cătră dînsa Şipre Anathoth şi ceale osebite ce-s cătră ea şipre Amo şi ceale osebite ce-s cătră ea, cetăţipatru. Toate cetăţile fiilor lui Aaron, preoţi-lor, cetăţi 13, şi ceale după împrejurullor. Şi noroadelor fiilor lui Caath, leviţilorcelor rămaşi de la fiii lui Caath, şi s-au făcutcetatea hotarălor lor, de la fealiul lui Efraim.Şi le-au dat lor cetatea scăpării celui ce ucide, pre Sihem şi ceale osebite ce-s cătră dînsa şiGazer şi ceale osebite ce-s cătră dînsa Şipre Cafsain şi ceale osebite ce-s cătră dînsa şipre cea de sus Vitheron şi ceale osebite ce-scătră dînsa, cetăţi 4. Şi den fealiul lui Dan,pre Eltheco şi ceale osebite ce-s cătră dînsa şipre Gavethon şi ceale osebite ce-s cătrădînsa Şi pre Elon şi ceale osebite ce-scătră dînsa şi pre Ghethremon şi ceale ose-bite ce-s cătră dînsa, cetăţi 2. Şi de la jumă- tate de fealiul lui Manasi, pre Thanaah şiceale osebite ce-s cătră ea şi pre Vethsan şiceale osebite ceff cătră duîsa, cetăţi . Toate cetăţile, , şi ceale osebite ce-s cătră eale,noroadelor fiilor lui Caath celor rămaşi. Şi fiilor lui Gherson, celor ce să rudesc cu leviţii,den jumătate de fealiul lui Manasi, cetăţileceale osebite celora ce au ucis, pre Golan laVasanitida şi ceale osebite ce-s cătră dînsa şipre Vesthra şi ceale osebite ce-s cătră dînsa,cetăţi 2. Şi den fealiul lui Isahar, pre Chision şi ceale osebite ce-s cătră dînsa şi pre Davath şiceale osebite ce-s cătră dînsa Şi pre Iermoth şi ceale osebite ce-s cătră dînsa şi Izvorul Car-ţilor şi ceale osebite ce-s cătră dînsul, cetăţi 4.<p 169>Şi den fealiul lui Asir, pre Masaal şi ceale ose-bite ce-s cătră dînsa şi pre Avdo şi ceale ose-bite ce-s cătră dînsa Şi pre Helcaath şiceale osebite ce-s cătră dînsa şi pre Roav şiceale osebite ce-s cătră dînsa, cetăţi 4. Şi den neamul lui Neftalim, cetatea cea osebităcelui ce au ucis, pre Chiedes, în Galilea, şiceale osebite ce-s cătră dînsa şi pre Emathdorşi ceale osebite ce-s cătră dînsa şi pre Carthanşi ceale osebite ce-s cătră dînsa, cetăţi3. Toate cetăţile lui Gherson, după noroa-dele lor, cetăţi 13, şi ceale osebite ce-s cătrădînsele. Şi norodului fiilor lui Merari, levi-ţilor celor rămaşi den fealiul fiilor lui Zavulon,pre Iecnaam şi premprejurile ei şi pre Carthaşi premprejurile ei Şi pre Damna şi prem-prejurile ei şi pre Dalol şi premprejurile ei,cetăţi 4. Şi decindea de Iordan,  despreIeriho, den fealiul lui Ruvin, au dat cetatea -scăparea celuia ce au ucis - pre Vosor şipremprejurile ei, pre Misor şi premprejurileei şi pre Iazer şi premprejurile ei Şi preGhedson şi premprejurile ei şi pre Masfa şipremprejurile ei, cetăţi 5. Şi den fealiul luiGad, cetatea cea de scăparea celuia ce au ucis,pre Ramoth la Galaad şi premprejurile ei şipre Manaim şi premprejurile ei Şi pre Ese-von şi premprejurile ei şi pre Iazir şi prem-prejurile ei, toate cetăţile 4. Toate cetăţilefiilor lui Merari, după noroadele lor, celorrămaşi den fealiul lui Levi, şi li să făcu hota-răle lor, cetăţi 12. Toate cetăţile leviţilor înmijlocul ţinerii fiilor lui Israil, 40 şi 8 de cetăţişi pemprejurile lor prejur cetăţile aceasteacetăţi. Şi cetăţi şi împrejurile prejur cetate,aşa la toate cetăţile aceastea. Şi săvîrşiIisus împărţind pămîntul întru hotarăle lui şiau dat fiii lui Israil partea lui Iisus Prenporunca Domnului; au dat lui cetatea carea aucerşut, pre Thamna Sahar i-au dat lui, înmuntele lui Efraim, şi zidi Iisus cetatea careaau cerşut şi au lăcuit întru ea. Şi au luatIisus cuţitele ceale de piatră cu care au obre-zuit pre fiii lui Israil, pre ceia ce s-au născutpre cale în pustie, căci nu s-au obrezuit înpustiiu, şi le-au pus pre eale la ThamnaSahar. Şi au dat Domnul tot pămîntul luiIsrail, carele au jurat să dea părinţilor lor, şiau moştenit pe el şi au lăcuit într-însul. Şi i-au aşăzat Domnul pre ei după împrejur, înce chip S-au jurat părinţilor lor, nu s-au sculatnimea înaintea lor dentru toţi vrăjmaşii lor,pre toţi vrăjmaşii lor i-au dat lor Domnul înmînile lor. N-au căzut cuvînt den toatecuvintele ceale bune carea au grăit Domnulfiilor lui Israil, toate s-au isprăvit.<Cap XXII>Atuncea au chemat Iisus pre fiii lui Ruvim şi pre fiii lui Gad şi cea jumă-tate fealiul lui Manasi şi zise lor:"Voi aţi auzit toate cîte au poruncit voao Moisi, sluga Domnului, şi aţiascultat glasul mieu după toate cîte am porun-cit voao. Nu aţi lăsat pre fraţii voştri întruaceastea zile şi mai mulţi, pînă în ziua deastăzi, aţi păzit porunca Domnului Dumne-zăului vostru. Iară acuma au odihnit Dom- nul Dumnezăul vostru pre fraţii voştri, în cechip au zis lor; acum dară, întorcîndu-vă,meargeţi la casele voastre şi la pămîntul ţine-rii voastre carele au dat voao Moisi, slugaDomnului, decindea de Iordan. Ce vă păziţi foarte să faceţi poruncile şi leagea careaau poruncit voao Moisi, sluga Domnului, săiubiţi pre Domnul Dumnezăul vostru şi sămeargeţi în toate căile Lui, să păziţi poruncileLui şi să vă lipiţi lîngă El şi să-I slujiţi Lui dentoată inema voastră şi den tot sufletulvostru". Şi blagoslovi pre ei Iisus şi i-au trimis pre ei şi au mersu la casele lor. Şi la jumătate de fealiul lui Manasi au dat Moisi laVasan şi celor jumătate au dat Iisus împreunăcu fraţii lor pre lîngă Iordan lîngă mare. Şi cînd i-au trimis pre ei la casele lor şi au bla-goslovit pre ei, cu bani mulţi au mersu lacasele lor şi dobitoace multe foarte şi argint şiaur şi aramă şi hier şi haine multe foarte şi auîmpărţit prada vrăjmaşilor împreună cu fraţiilor. Şi s-au întors şi au mersu fiii lui Ruvin şi fiii lui Gad şi cea jumătate de fealiul luiManasi de la fiii lui Israil la Silon, den pămîn-tul lui Hanaan să meargă la pămîntul luiGalaad, la pămîntul ţinerii lor, carele au moş-tenit pre el pren porunca Domnului în mînalui Moisi. Şi au venit la Galilothul Iordanu- lui carele iaste în pămîntul lui Hanaan şi auzidit fiii lui Ruvin şi fiii lui Gad şi cea jumătatede fealiul lui Manasi acolo jîrtăvnic la Iordan,jîrtăvnic mare de văzut. Şi au auzit fiii lui Israil zicînd: "Iată, au zidit fiii lui Ruvin şi fiiilui Gad şi cea jumătate de fealiul lui Manasijîrtăvnic la hotarăle pămîntului Hanaan, laGaliothul Iordanului, decindea de fiii luiIsrail". Şi au auzit fiii lui Israil şi s-au adu- nat toţi fiii lui Israil la Silon ca să să suie să-ibată pre ei. Şi au trimis fiii lui Israil cătră fiii lui Ruvin şi cătră fiii lui Gad şi cătrăcea jumătate de fealiul lui Manasi, la pămîntullui Galaad, pre Finees, feciorul lui Eliazer,feciorul lui Aron preotul; Şi zeace den boiari împreună cu el, cîte un boiariu dencasa neamului den toate fealiurile lui Israil,<p 170>oameni boiari a caselor de moşii sînt prestemii a lui Israil. Şi au mersu cătră fiii luiRuvin şi cătră fiii lui Gaad şi la cea jumătate defealiul lui Manasi, la pămîntul lui Galaad, şi augrăit cătră ei, zicînd: "Aceastea zice toatăadunarea Domnului: 'Ce iaste păcatul acestacarele aţi greşit înaintea Domnului Dumne-zăului lui Israil, să vă întoarceţi astăzi de laDomnul Dumnezăul lui Israil zidind voao jîr-tăvnic, să vă faceţi voi ficleani astăzi de laDomnul? Au doară mic iaste voao păcatulFogor, căce nu ne-am curăţit de el pînă în ziuade astăzi şi s-au făcut rană întru adunareaDomnului? Şi voi să vă întoarceţi astăzi dela Domnul, şi va fi de vă veţi osebi astăzi de laDomnul, şi mîine preste tot Israilul va fi urgiaDomnului. Şi acum, de iaste voao puţinpămîntul ţinutului vostru, treaceţi voi lapămîntul ţinutului Domnului, unde lăcuiaşteacolo cortul Domnului, şi moşteniţi întru noi,şi nu vă faceţi osebiţi de cătră Domnul şi de lanoi nu vă osebiţi, pentru căci aţi făcut voi jîr-tăvnic afară den jîrtăvnicul Domnului Dumne-zăului nostru. Nu, iată, Ahar al lui Zara cugreşală au greşit de la anathema, şi pestetoată adunarea lui Israil s-au făcut urgia? Şiacesta unul singur era, au doară acesta n-aumurit întru păcatul lui?"' Şi au răspunsufiii lui Ruvin şi fiii lui Gaad şi cea jumătate defealiul lui Manasi şi au grăit celor preste mii ailui Israil, zicînd: "Dumnezău DumnezăuDomnu iaste şi Dumnezău Dumnezău Dom-nul El ştie, şi Israil; El va cunoaşte de am gre-şit noi întru osebire denaintea Domnului, sănu ne mîntuiască pre noi în ziua aceasta. Şi de am zidit jîrtăvnic noao ca să ne osebim noide la Domnul Dumnezăul nostru sau ca săsuim noi preste el jîrtvă de ardere-de-tot sauca să facem peste el jîrtva mîntuirii, Domnulsîngur să cearce. Ce pentru frica cuvîntu-lui am făcut aceasta, zicînd: 'Pentru ca numîine să zică feciorii voştri feciorilor noştri:'Ce - voao şi Domnului Dumnezăului Israil?'Şi hotară au pus Domnul între mijlocul vostruşi al nostru, fiii lui Ruvin şi fiii lui Gad, preIordan, şi nu iaste voao partea Domnului şivor înstreina fiii voştri pre fiii noştri pentru casă nu se închine Domnului. Şi am zis: 'Săfacem aşa ca să zidim jîrtăvnicul acesta, nupentru aduceri, nici pentru jîrtve, Ce pentruca să fie mărturie aceasta între noi şi între voi, şiîn mijlocul fiilor noştri dupe noi, ca să slujascăslujbă Domnului înaintea Lui cu aducerile noas-tre şi cu jîrtvele noastre şi cu jîrtvele mîntuireinoastre, şi nu vor zice fii voştri fiilor noştrimine: 'Nu iaste voao partea Domnului!'Şi am zis: 'De să va face vreodănăoară şi vor grăi cătră noi au cătră semenţiile noastremîine şi vor zice: 'Vedeţ asămănarea jîrtăvni-cului Domnului, carele au făcut părinţii voştrinu pentru aduceri, nici pentru jîrtvă, ce măr-turie iaste întru mijlocul nostru şi întru mijlo-cul vostru şi întru mijlocul feciorilor noştri.'Să nu să facă, dară, noao să ne osebim de la Domnul întru ziua de astăzi, ca să ne întoar-cem de la Domnul ca să zidim nooo jîrtvă adu-cerilor şi jîrtvelor salamin şi jîrtvei mîntuire-lor, afară den jîrtăvnicul Domnului Dumne-zeului nostru, carele iaste denaintea cortuluiLui". Şi auzind Finees preotul şi toţ boiarii adunării şi cei preste mii ai lui Israil care eracu ei cuvintele carele au grăit fii lui Ruvim şi fuilui Gad şi cea jumătate de fealiul lui Manasi, şile-au plăcut lor. Şi zise Finees, fiiul lui Eliazar preotul, fiilor lui Ruvin şi fiilor luiGaad şi la cea jumătate de fealiul lui Manasi:"Astăzi am conoscut cum cu noi e Domnul,căci n-aţ greşit înaintea Domnului greşalaaceasta şi căci aţ mîntuit pre fiii lui Israil denmîna Domnului". Şi s-au întorsu Finees, feciorul lui Eliazar preotul, şi boiarii neamuri-lor de la fiii lui Ruvin şi de la fiii lui Gad şi de lajumătate de feliul lui Manasi, den pămîntul luiGalaad la pămîntul lui Hanaan, cătră fiii luiIsrail şi au răspunsu lor cuvintele. Şi au plăcut cuvîntul fiilor lui Israil şi bine au cuvîn-tat pre Dumnezenl fiilor lui Israil şi au grăitcătră fiii lui Israil şi au zis să nu se mai suiecătră ei războiu ca să surpe pămîntul fiilor luiRuvin şi fiilor lui Gad şi a jumătate de feliul luiManasi, şi au lăcuit pre el. Şi au numit Iisus jirtăvnicul lui Ruvin şi lui Gad şi a jumătate defealiul lui Manasi şi zise căci: "Mărturie iasteîntre mijlocul lor că Domnul Dumnezeu,Dumnezeul lor iaste".<Cap XXIII>Şi fu după zile multe după ce au odihnit Domnul Dumnezeu pre Israil decătră tot vrăjmaşii lui de-mprejur, şiIisus - bătrîn îndelungat cu zile, Şi au chemat Iisus pre toţ fiii lui Israil şibătrînimea lor şi pre boiarii lor şi pre judecă-torii lor şi cărturarii lor şi zise lor: "Eu amîmbătrînit şi m-am îndelungat cu zilele, Iară voi aţ văzut toate cîte au făcut Domnul Dumne-zăul vostru la toate limbile aceastea de cătră faţavoastră, căci Domnul Dumnezeul vostru, Acestae Ce s-au bătut pentru voi. Vedeţ cum am aruncat voao limbile ceale rămase voaoaceastea în sorţi întru fealiurile voastre, de la<p 171>Iordan toate limbile le-am surpat, şi de laMarea cea Mare va hotărî la apusul soare-lui. Iară Domnul Dumnezeul vostru, El vasurpa pre dînşii de cătră faţa voastră pînă vorperi şi va tremite lor jîganiile ceale sălbaticepînă va surpa pre ei şi pre-mpăraţii lor decătră faţa voastră şi veţ moşteni de tot pămîn-tul lor, în ce chip au grăit Domnul Dumnezeulvostru voao. Întăriţi-vă dară, foarte săpăziţ şi să faceţ toate ceale scrise în CarteaLegii lui Moisi, pentru ca să nu vă abateţ de laea în direapta au în stînga, Pentru ca să nuîntraţ în limbile aceaste rămase împreună cuvoi şi numele dumnezeilor lor să nu senumească între voi şi să nu vă juraţ, nici să văînchinaţ lor, nici să slujiţ lor, Fără numai laDomnul Dumnezeul vostru să vă lipiţ, în cechip aţ făcut pînă în ziua de astăzi. Şi ausurpat Domnul pre ei de cătră faţa voastră,limbi mari şi tari, şi voao nimea n-au stătutîmpotrivă denaintea voastră pînă în ziua deastăzi. Un om dentru voi au gonit pre omie, că Domnul Dumnezeul vostru, Acesta Săbate împreună cu voi, în ce chip au zisvoao. Şi să vă păziţ foarte, cu sufletelevoastre să iubiţ pre Domnul Dumnezeulvostru. Că de vă veţ întoarce şi veţ adaogela ceale ce au rămas limbile aceasteaîmpreună cu voi şi veţ face cuscrie cătră ei şivă veţ amesteca împreună cu ei şi ei cuvoi, Cu cunoştinţă să cunoaşteţ că nu vaadaoge Domnul Dumnezeul vostru ca săsurpe limbile aceastea de cătră fata voastră şivor fi voao întru laţuri şi întru piadici şi întrucuie în călcîile voastre şi întru lovituri în ochiivoştri, pînă unde veţ peri de la pămîntul celbun acesta carele au dat Domnul Dumnezăulvostru voao. Iară eu alerg astăzi calea, în cechip şi toţi ceia de pre pămînt, şi veţ cunoaştecu toata inima voastră şi cu tot sufletul vostruşi căci n-au căzut un cuvînt den toate cuvin-tele ceale bune carele au zis Domnul Dumne-zăul vostru cătră voi, toate au venit voao, unulnu te-au lipsit dentru eale. Şi va fi, în cechip vine pre voi toate cuvintele ceale bunecarele au grăit Domnul Dumnezăul vostrupreste voi, aşa va aduce Domnul pre voi toatecuvintele ceale reale, pînă va surpa pre voi depre pămîntul cel bun acesta carele au datvoao Domnul Dumnezăul vostru. Cînd veţcălca voi făgăduinţa Domnului Dumnezăuluivostru carea au poruncit voao şi mergînd vă veţînchina la dumnezăi streini şi vă veţ închina lor,şi Se va mînia cu mînie Domnul întru voi şite va întoarce degrabă de la pă-mîntul cel bun carele au dat Domnul voao."<Cap XXIV>Şi au adunat Iisus toate fealiurile luiIsrail la Sihem şi au chemat pre ceibătrîni ai lui Israil şi pre boiarii lor şipre judecătorii lor şi pre cărturarii lorşi au stătut denaintea DomnuluiDumnezău. Şi zise Iisus cătră tot norodul: "Aceastea zice Domnul Dumnezăul lui Israil:'Decindea de rîu au lăcuit părinţii voştri den-ceput, Thara, tatăl lui Avraam şi tatăl luiNahor, şi au slujit la alţi dumnezăi. Şi am luat pre tatăl vostru, pre Avraam, de de ceaeaparte de rîu, şi l-am povăţuit pre el întru totpămîntul Hanaan şi i-am înmulţit sămînţa luişi am dat lui pre Isaac Şi am dat lui Isaac pre Iacov şi pre Isaaf; şi am dat lui Isaaf mun-tele lui Siir moştenire lui, şi Iacov şi fiii luis-au pogorît la Eghipet şi să făcură acolo întrulimbă mare şi multă şi tare şi chinuiră pe eieghipteanii. Şi am trimis pre Moisi şi pre Aaron şi au lovit Domnul Eghipetul cu seam-nele care au făcut întru ei. Şi după aceasta au scos pre părinţii voştri de la Eghipet; şi aţîntrat în mare şi au gonit eghipteanii denapoiapărinţilor voştri cu cară şi cu cai la Marea ceaRoşie'. Şi am strigat cătră Domnul şi au datnor şi negură între mijlocul nostru şi întremijlocul eghipteanilor şi au adus preste eimarea şi au acoperit pre ei şi au văzut ochiivoştri cîte au făcut Domnul în pămîntul Eghi-petului şi aţ fost în pustiiu zile multe. Şi v-am adus pre voi la pămîntul amoreilorcelora ce lăcuiescu decindea de Iordan şi auieşit la războiu înaintea voastră şi au dat preei Domnul în mîinile voastre şi aţ moştenitpămîntul lor şi aţ surpat pre ei de cătră faţavoastră. Şi s-au sculat Valac al lui Sepfor, împăratul Moav, şi au stătut cu oaste împo-triva lui Israil şi trimiţînd au chemat preValaam, feciorul lui Veor, să vă bleasteme prevoi. Şi n-au vrut Domnul Dumnezău să bleasteme pre tine, şi cu blagoslovenie v-aublagoslovit pre voi şi v-au scos pre voi denmîinile lor şi i-au dat pre ei. Şi aţ trecut Ior- danul şi aţ mers la Ierihon şi au dat războiuvoao ceia ce lăcuia în Ierihon, amoreul şi fere-zeul şi hananeul şi heteul şi ghergheseul şieveul şi evuseul, şi au dat pre ei Domnul înmîinile voastre. Şi au trimis mai nainte de voi viaspea şi au scos pre ei de cătră faţavoastră, doi împăraţi ai amoreilor, nu cu sabiata, nice cu arcul tău. Şi au dat voao pămîn-tul pre carele n-aţ ostenit preste el şi cetăţcarele n-aţ zidit şi aţ lăcuit întru eale, şi vii şimaslini, pre carele n-aţ răsădit, voi aţ mîn-cat. Şi acum teameţi-vă de Domnul şi-I slu- jiţ Lui cu direptate şi cu nestrîmbătate şi scoa-<p 172>teţ pre dumnezeii cei streini cărora au slujitpărinţii voştri decindea de rîu şi la Eghipet, şisă slujiţ Domnului. Iară de nu va plăceavoao să slujiţ Domnului, aleageţi voao singuriastăzi cui veţ sluji, au dumnezăilor părinţilorvoştri celor decindea de rîu, au dumnezăiloramoreilor întru carii voi lăcuiţ pre pămîntullor, iară eu şi casa mea vom sluji Domnului,căci sfînt iaste". Şi răspunzînd norodul,zise: "Să nu să facă noao să lăsăm pre Dom-nul ca să slujim la dumnezăi streini, CăDomnul Dumnezăul nostru Acesta iasteDumnezău, Acesta ne-au scos pre noi şi prepărinţii noştri den pămîntul Eghipetului, dencasa robimei, şi cîte au făcut noao seamneleceale mari aceastea şi ne-au păzit pre noi întoată calea unde am mers întru ea şi în toatelimbile pren carele am trecut prin eale. Şi au scos Domnul toate limbile, şi pre amoreu,pre cela ce lăcuia pămîntul, de cătră faţanoastră, iară şi noi să slujim Domnuluipentrucă Acesta iaste Dumnezăul nostru". Şi ziseIisus cătră norod: "Nu veţi putea să slujiţiDomnului Dumnezău, căci Dumnezău sfîntiaste, şi rîvnind, Acesta nu va lăsa păcatelevoastre şi fărădelegile voastre. Cînd veţilăsa pre Domnul şi veţ sluji la dumnezăistreini, şi venind va chinui pre voi şi va piardepre voi, pentru căci v-au făcut bine voao".Şi zise norodul cătră Iisus: "Nu, ce Domnuluivom sluji". Şi zise Iisus cătră norod: "Măr-turie voi asupra voastră, că voi aţi ales voaoDomnului să-I slujiţi". Şi ziseră: "Mar-turi". "Şi acum rîdicaţi pre dumnezăii ceistriini care sînt întru voi şi vă îndireptăţiinema voastră cătră Domnul Dumnezăul luiIsrail". Şi zise norodul cătrăIisus: "DomnuluiDumnezăului nostru vom sluji şi glasul Luivom asculta". Şi au pus Iisus făgăduinţăcătră norod în ziua aceaea şi i-au dat lui leageşi judecată la Sihem, înaintea cortului Dum-nezăului lui Israil. Şi au scris cuvinteleaceastea în Cartea legii lui Dumnezău, şi auluat Iisus piatră mare şi au pus-o pre dînsasupt terevinthul cel denaintea Domnului.Şi zise Iisus cătră tot norodul: "Iată, piatraaceasta va fi voao întru mărturie, că ea auauzit toate cîte s-au grăit de Domnul, cîte augrăit cătră voi astăzi, şi aceasta va fi între voiîntru mărturie la zilele ceale de apoi, cînd veţmenţi Domnului Dumnezăului vostru". Şi au slobozit Iisus norodul, pre fieştecarele lalocul lui. Şi fu după acealea, şi muri Iisus,fiiul lui Navi, robul Domnului, de 100 şi zeaceani. Şi l-au îngropat pre el lîngă hotarălesorţului lui, la Thamna Sahar, la muntele luiEfraim, despre miazănoaptea munteluiGalaad. Şi au slujit Israil Domnului toatezilele lui Iisus şi toate zile celor bătrîni cîţiau tras vacul după Iisus şi cîţi au fost vă-zut toate faptele Domnului cîte au făcut luiIsrail. Şi au pus acolo împreună cu el, la grobniţe unde l-au îngropat pre el acolo, cuţi-tele ceale de piatră cu carele au obrezuit prefiii lui Israil, la Galgala, Iisus, cînd i-au scospre ei de la Eghipet, în ce chip au poruncitDomnul, şi acolo sînt pînă în ziua de astăzi.Şi oasele lui Iosif le-au scos fiii lui Israil de la Eghipet şi le-au astrucat pre eale la Sichima,în partea ţarinei unde au cumpărat Iacov de laamoreii ceia ce lăcuia la Sichima, direptmioare 100, şi o au dat-o pre ea lui Iosif înparte. Şi Eleazar, fiiul lui Aaron preotul, au murit şi s-au îngropat la Gavaath al luiFinees, fiiului lui, care i-au dat lui la mun-tele Efraim. În ziua aceaea, luînd fiii lui Israil chivotul făgăduinţei Domnului, îl purtaîntre ei, şi Finees au preoţit pentru Eleazar,tatăl lui, pînă au murit şi s-au îngropat laGavaath al lui. Iară fiii lui Israil au mers fieştecarele la locul lor şi la cetatea lor.Şi să închina fiii lui Israil la Astarti şi la Astaroth şi a dumnezăii limbilor cei după împrejurul lor, şi au dat pre ei Dom-nul pre mîinile lui Eglom, împă-ratul Moav, şi au stăpînit lor ani 18.<p 173><Cr Judecătorii><Cap I>JUDECĂTORIIŞi fu după moartea lui Iisus, şi întrebafiii lui Israil întru Domnul, zicînd:"Cine se va sui noao cătră hananeumai mare, ca să dea războiu întruei?" Şi zise Domnul: "Iuda se vasui; iată, am dat pămîntul în mîna a lui". Şi zise Iuda cătră Simeon, fratele lui: "Suie-teîmpreună cu mine întru sorţul mieu şi vom darăzboiu întru hananeu şi voiu mearge şi euîmpreună cu tine întru sorţul tău". Şi mearse împreună cu el Semeon. Şi să suiIuda, şi deade Domnul pre hananeu şi preferezeu întru mîna lui şi i-au lovit pre ei laVezec, 10000 de oameni. Şi au aflat preAdonivezec la Vezec, şi au dat războiu întrudînsul, şi au lovit pre hananeu şi preferezeu. Şi au fugit Adonivezec, şi au aler-gat denapoia lui şi l-au prins pre el şi i-au tăiatmargenile mîinilor lui şi marginele picioare-lor lui. Şi zise Adonivezec: " 70 de împăraţi,margenile mîinilor lor şi marginele picioare-lor lor tăiaţi, era adunînd ceale dedesuptulmeasii meale; deci, în ce chip am făcut, aşami-au răsplătit Dumnezău". Şi l-au adus preel la Ierusalim şi au murit acolo. Şi au bătutfiii Iudei la Ierusalirn şi au luat pre el şi au lovitpre el cu gură de sabie şi cetatea au ars cu foc. Şi după aceasta, s-au pogorît fiii luiIuda să bată la hananeu, cela ce lăcuiaşte la munte, despre răsărit şi despre cîmpie. Şi mearse Iuda cătră hananeu cela ce lăcuia laHevron şi ieşi Hevron împotrivă; iară numeleHevron era mai nainte Careathar vosefer; şiau ucis pre Sesi şi pre Aheman şi pre Tho-lomi, naşterile lui Enac. Şi să suiră de acolocătră ceia ce lăcuia Davir; iară numele Davir era mai nainte Cetatea Cărţilor. Şi ziseHalev: "Cine va lovi Cetatea Cărţilor şi o valua pre ea, da-i-voiu lui pre Asha, fata mea,fămeaie lui". Şi au luatu-o pre ea înainteGolthoniil, feciorul lui Chienez, frate luiHalev, cel mai tînăr decît el, şi i-au dat luiHalev pre Ashan, fata lui, fămeaie lui. Şi fucînd întra ea, şi o clăti pre ea Gothoniil ca săceară de la tatul ei ţarină, şi cîrtiia asupracelui de supt jug şi striga dupre juguitoriu: "Lapămîntul de la răsărit m-ai dat pre mine". Şi zise ei Halev: "Ce iaste ţie?" Şi zise lui Asha:"Dă-m dară mie blagoslovenie, căci la pămîntulde la răsarit m-ai dat pre mine, şi îm vei da miemîntuire de apă" Şi i-au dat ei Halev, după inimaei, mîntuire celor înalte şi mîntuire celorsmerite. Şi fiii lui Iovath Chineului, socruluilui Moisi, s-au suit den Cetatea Finicilor cătră fiiiIudei, la pustiiu carea iaste de cătră răsarit luiIuda, la pogorîrea Aradu, şi au mers şi aulăcuit împreună cu norodul. Şi mearse Iuda cu Semeon, fratele lui, şi au lovit pre hananeul celăcuia la Sefeth şi au procleţit pre ea şi au sur-pat pre ea şi au numit numele cetăţii Sur-pare. Şi au moştenit Iuda pre Gaza şi hota- răle ei, şi pre Ascalona şi hotarul ei, şi preAcaron şi hotarul ei, şi Azotul şi pre împreju-rile ei. Şi era Domnul cu Iuda, şi au moşte- nit muntele, pentru căci n-au putut să moşte-nească pre ceia ce lăcuiescu valea, căce Rehavosebiia lor, şi cară de hieru la ei. Şi au dat lui Halev Hevronul, în ce chip au grăit Moisi.Şi au moştenit de acolo ceale 3 cetăţi ale fiilorlui Enac. Şi au rădicat de acolo pre cei  fecioria lui Enac. Şi pre evuseul, pre cela ce lăcuiaşte în Ierusalim, nu l-au rădecat fiii luiVeniamin; şi au lăcuit evuseul împreună cu fiiilui Veniamin în Ierusalim pînă în ziua deastăzi. Şi s-au suit fiii lui Iosif şi ei la Vethil, şi Domnul era împreună cu ei. Şi au tăbărît casa lui Israil despre Vethil; şi numele cetăţiiera mai nainte Luza. Şi au văzut ceia ce păziia om ieşind den cetate şi l-au prinsu preel şi zisără lui: "Arată-ne noao a cetăţii întrareşi vom face cu tine milă". Şi le-au arătat lor întrarea cetăţii, şi au lovit cetatea cu gură desabie, iară pre om şi pre rudenia lui i-au slo-bozit. Şi au mersu omul la pămîntul Ghethiim şi au zidit acolo cetate şi au numitnumele ei Luza. Acesta e numele ei pînă înziua de astăzi. Şi n-au moştenit Manasi pre Vethsan, care iaste a schithilor cetate, nicefeatele ei, nice pre împrejurile ei, nice preEcthanah şi pre featele ei, Nice pre ceia ce lăcuiescu la Dor, nice pre împrejurile ei şi fea-tele ei, şi pre cei ce lăcuia în Evlam, nice preîmprejurile ei şi featele ei, Şi pre ceia ce lăcuiescu în Maghiedo, nice pe împrejurile eişi featele ei. Şi au început hananeul a lăcuiîntru pămîntul acesta. Şi fu cînd să întări Israil, şi puse pre hananeu la bir şi, rădicînd,nu l-au rădicat pre el. Şi Efraim n-au rădi- cat pre hananeu, pre cela ce lăcuia la Gazer; şiau lăcuit hananeul în mijlocul lui, la Gazer, şifu lui de bir Şi Zavolon n-au rădicat pre ceia ce lăcuia în Hedron şi pre ceia ce lăcuia laAman; şi au lăcuit hananeul în mijlocul lui şi-ifu lui de bir  Şi Asir n-au rădicat pre ceia ce lăcuia în Achor, şi se făcu lui de bir, şi pre ceiace lăcuia în Dor, şi pre ceia ce lăcuia Sidonul,şi pre ceia ce lăcuia în Dalaf, şi pre Ahaziv, şipre Elva, şi pre Afec, şi pre Roov. Şi au lăcuit Asir în mijlocul hananeului celuia celăcuiaşte pămîntul, căce n-au putut să-lrădice pre el. Şi Neftalim n-au rădicat pre ceia ce lăcuiescu Vethsamis, nice pre ceia<p 174>ce lăcuia Vethanah, şi au lăcuit Neftalim în mij-locul hananeului celuia ce lăcuiaşte pămîntul.Iară ceia ce lăcuiescu Vethsamis şi Vethanahsă făcură lui birnici. Şi au necăjit amoreulpre fiii lui Dan la munte, căce n-au lăsat pre eisă să pogoară la vale. Şi au început amo-reul a lăcui în muntele Mirsinonului, unde-surşii şi vulpile, la Mirsinon şi la Salavin. Şi săîngreuie mîna casei lui Iosif pre amoreul şi fului birnic. Şi hotarul amoreului, asuprasuirii Acravin, de la Piatră şi în sus.<Cap II>Şi să sui îngerul Domnului de la Galgalla Locul Plîngerii şi la Vethil şi la casalui Israil, şi zise cătră ei: "Aceasteazice Domnul Domnul: 'Am suit prevoi den Eghipet şi v-am băgat pre voila pămîntul carele am jurat părinţilor voştri săvă dau voao şi ziş: Nu voiu răsipi făgăduinţaMea ceaea ce e cu voi în veaci; Şi voi să nupuneţi făgăduinţa cu ceia ce şăd la pămîntulacesta, nice la dumnezăii lor să nu vă închi-naţi, ce cioplitele lor să le sfărîmaţi şi jîrtăvni-cele lor să le săpaţi de tot. Şi n-aţi ascultat gla-sul Mieu cînd aceastea aţi făcut. Şi Eu amzis: Nu voiu adaoge a muta cu lăcaşul prenorodul care am zis să-l scoţi afară, nu-i voiurădica pre ei de cătră faţa voastră, şi vor fivoao întru supărări şi dumnezăii lor vor fivoao întru scandală"'. Şi fu după ce grăiîngerul Domnului cuvintele aceastea cătră toţifiii lui Israil, ş-au rădicat norodul glasul lor şiau plîns. Pentru aceaea s-au chematnumele locului aceluia Plînsuri. Şi au jîrtvuitacolo Domnului. Şi au slobozit Iisus noro-dul şi mearseră fiii lui Israil fieştecarele lalocul lui, şi fieştecarele la moştenirea lui, ca să o moştenească de tot pre ea. Şi au slujitnorodul Domnului toate zilele lui Iisus, şi toatezilele celor mai bătrîni, cîţi ş-au îndălungatzilele după Iisus, cîţi au conoscut tot faptulDomnului cel mare, carele au făcut luiIsrail. Şi au murit Iisus, fiiul lui Navi, robulDomnului, fiiu de 110 ani. Şi l-au îngropatpre el în muntele moştenirei lui, la Thamnatha-res, în muntele Efraim, de cătră amiază-noapte a muntelui Gaas. Şi toată rudeniaaceaea s-au adaos lîngă părinţii lor; şi s-ausculat altă rudă după ei, care n-au conoscutpre Domnul şi faptul carele au făcut lui Israil.Şi au făcut fiii lui Israil răul înaintea Domnului şiau slujit la vaalimi. Şi au lăsat pre Domnul şiDumnezăul părinţilor lor, pre Cela ce i-au scospre ei den pămîntul Eghipetului, şi au mersudenapoia a dumnezăi striini, de la dumnezăiinorodurilor celor după împrejururele lor, şis-au închinat lor şi au mîniat pre DomnulŞi L-au lăsat pre El ş-au slujit vaalii şi astarte- lor. Şi S-au mîniat cu mînie Domnul pre Israil şi i-au dat pre ei în mîna celor ce pradăşi i-au prădat pre ei. Şi i-au dat pre ei în mînavrajmaşilor lor dupre împrejur şi n-au maiputut încă a sta împotrivă înaintea feaţii vrăj-maşilor lor. Întru toate carele mergea, Şi mîna Domnului era întru ei spre reale, în cechip au grăit Domnul şi în ce chip au jurat lorDomnul, şi au supărat pre ei foarte. Şi au rădecat Domnul judecători, şi i-au mîntuit preei Domnul den mîna celora ce jăfuia pre ei.Şi încă judecătorilor lor n-au ascultat, căci au curvit denapoia altor dumnăzăi; şi s-au închi-nat lor şi au mîniat pre Domnul; şi s-au abătutcurînd den calea carea au mers părinţii lor, casă asculte poruncile Domnului; n-au făcutaşa. Şi căci au rădicat Domnul lor judecă-tori, şi era Domnul cu judecătoriul, şi au mîn-tuit pre ei den mîna vrăjmaşilor lor, toatezilele judecătoriului, căci Să mîngîie Domnulde cătră suspinul lor, de cătră faţa celora ceîncunjura pre ei şi chinuia pre ei. Şi fu cînd muriia judecătoriul, şi să întorcea şi iarăşistrica, mai mult decît părinţii lor, ca sămeargă denapoia altor dumnezăi, să slujascălor şi să să închine lor; n-au lepădat deprinde-rile lor de cătră calea lor cea nesîlnecă. Şi Să mînie cu mînie Domnul pre Israil şi zise:"Pentru căci cîte au lăsat limba aceasta, făgă-duinţa Mea carea am poruncit lor şi părinţilorlor, şi n-au ascultat glasul Mieu, Şi Eu nu voiu mai adaoge ca să rădic om dentru faţalor, dentru limbile care au lăsat Iisus, fiiul luiNavi, şi au lăsat, Ca să ispitească cu ei pre Israil de vor păzi calea Domnului, să meargăîntru ea, în ce chip au păzit părinţii lor, auba". Şi au lăsat Domnul limbile aceastea ca să nu le rădice pre eale degrabă, şi nu le-audat pre eale în mîna lui Iisus.<Cap III>Şi aceastea limbi au lăsat Domnul ca să ispitească cu eale pre Israil, pre toţceia ce n-au cunoscut războaiele denHanaan, Fără cît prentru semen- ţiile fiilor Israil, ca să înveaţe pre eirăzboiu, ce ceia denaintea lor n-au cunoscutaceastea: Ceale cinci oblăduiri a celor streini de neam voievoz şi pre tot hananeul şipre sidonii şi pre eveu, cela ce lăcuiaşte Liva-nul, de la muntele lui Vaal Ermon pînă laLavoemath. Şi s-au făcut, ca să ispitească cu ei pre Israil, să cunoască de vor ascultaporuncile Domnului, carele au poruncit Dom-nul părinţilor lor pren mîna lui Moisi. Şi fiii lui Israil au lăcuit în mijlocul hananeului şiheteului şi amoreului şi ferezeului şi eveului,şi ghergheseului şi evuseului, Şi au lu- <p 175>at pre featele lor loruş fămei, şi featele lor audat fiilor lor şi au slujit dumnezeilor lor. Şi au făcut fiii lui Israil răul înaintea Domnului şiau uitat pre Domnul Oumnezeul lor, şi au slu-jit valimii şi desişurilor. Şi S-au mîniat cumînie Domnul întru Israil şi i-au dat pre ei înmînile lui Husarsathem, împăratul den Mijlo-cul-rîului Siriei, şi au slujit fiii lui Israil luiHusaresathaim, ani lui, ani 8. Şi au strigatfiii lui Israil cătră Domnul. Şi au rădicat Dom-nul mîntuitoriu lui Israil şi i-au mîntuit pre ei,pre Gothoniil, feciorul lui Chenez, fratele luiHalev, cel mai tînăr decît el, şi au ascultat pre ei. Şi fu preste el Duhul Domnului, şi aujudecat pre Israil; şi au ieşit la războiu cătrăHusarsathem. Şi au dat Domnul în mîna lui peHusarsathem, împăratul Siriei, şi s-au întăritmîna lui pre Husarsathaim. Şi să potolipămîntul ani 40. Şi au murit Gothoneil, fiiullui Chienez. Şi adaoseră fiii lui Israil a facerăul înaintea Domnului; şi întăriia Domnulpre Eglon, împăratul Moav, asupra lui Israil,pentru căci au făcut ei răul înaintea Domnu-lui. Şi au strînsu cătră ei pre toţi fiii luiAmon şi lui Amalic şi au mersu şi au lovit preIsrail şi au moştenit Cetatea Finicilor. Şi auslujit fiii lui Israil lui Eglon, împăratului Moav,ani 18. Şi au strigat fiii lui Israil cătră Dom-nul. Şi au rădicat Domnul lor mîntuitoriu preAod, feciorul lui Ghira, fiiul lui Iemoni, om laamîndoao mînile iscusit. Şi au tremis darurifiii lui Israil pren mîna lui lui Eglom, împăra-tului Moav. Şi au făcutu-ş Aod cuţit cu doaoascuţite, de o palmă lungimea lui, şi au încin-su-l pre el supt îmbrăcăminte, la coapsa luicea direaptă. Şi au mersu Şi au dus daru-rile lui Eglom, împăratului Moav. Şi Eglom,om iscusit foarte. Şi fu după ce săvîrşi Aodaducînd darurile, şi scoase afară pre ceia cerădica darurile. Şi Eglom s-au întors de laceale cioplite de la Galgal, şi zise Aod: "Cuvîntam, ascuns, cătră tine, împărate". Şi ziseEglom: "Cătă ectan!" Şi ieşiră de la el toţ ceiace sta premprejurul lui. Şi Aod întră cătrăel, şi el şădea în foişorul cel de vară al lui,singur de tot. Şi zise Aod: "Cuvînt a lui Dum-nezeu, mie, cătră tine, împărate". Şi să sculăEglom den scaun, aproape de el. Şi fuîndată ce să sculă el, Au întins Aod mînacea stîngă a lui şi au luat cuţitul den sus decoapsa lui cea direaptă şi-l înfipse preel în pîntecele lui Eglom Şi au vîrîtşi munuchiul după ascuţit şi au astupatseul asupra ranii ascuţitului, căci n-au scoscuţitul den pîntecele lui. Şi ieşi Aod la tin-dă, Şi ieşi Aod den cei rînduiţi şi au închis uşile cerdacului pre el şi au zăvorît. Şi el auieşit. Şi slugile lui întrară şi văzură; şi iată,uşile cerdacului, zăvorîte, şi ziseră: "Cîndai sănu şază la jeţuri, întru depărtarea culcuşului?"Şi aşteptară, ruşinîndu-se, şi iată, nu era celasă deşchiză uşile cerdacului. Şi luară cheaia şideşchiseră; şi iată, domnul lor - căzut prepămînt, mort. Şi Aod au scăpat, pînă să gîl-ceviia ei, şi nu era cine să-l ia aminte pre el. Şi el au trecut ceale cioplite Şi scăpă laTirotha. Şi jucînd veni Aod la pămîntul Israilşi au trîmbiţat cu buciune în muntele Efraim;şi să pogorîră împreună cu el fiii lui Israil de lamunte, şi el - înaintea lor. Şi zise cătră ei:"Pogorîţi-vă denapoia mea, căci au dat Dom-nul Dumnezăul nostru pre vrăjmaşii noştri,pre Moav, întru mîna noastră". Şi s-au pogo-rît denapoia lui şi au apucat trecătorile Iorda-nului ale Moavului şi n-au lăsat om sătreacă. Şi au lovit pre Moav în ziua aceaea ca vro 10000 de oameni, pre toţi războiniciicarii era întru ei şi pre tot omul puterii; şi n-auscăpat dentru ei om. Şi s-au înfrînt Moav în ziua aceaea supt mîna lui Israil, şi s-aupotolit pămîntul 80 de ani, şi i-au judecat preei Aod, pînă unde au murit. Şi după el s-au sculat Samegar, feciorul lui Anath, şi au lovitpre cei streini den neam, ca vro 600 deoameni, cu piciorul plugului boilor; şi au mîn-tuit şi el pre Israil.<Cap IV>Şi au adaos fiii lui Israil să facă răulînaintea Domnului. Şi Aod au murit.Şi i-au dat pre ei Domnul în mîna luiIavin, împăratului Hanaan, carele auîmpărăţit la Asor. Şi boiarinul puteriilui, Sisara; şi el lăcuia la ArisothulLimbilor. Şi au strigat fiii lui Israil cătrăDomnul, căci 900 de cară de fier era la el; şiacesta chinui pre Israil desăvîrşit 20 deani. Şi Devora, fămeaie prorociţă, fămeaieLafidoth, aceasta judeca pre Israil întru vrea-mea aceaea. Şi ea şădea supt finiculDevora, întru mijlocul Rama şi întru mijloculVethil, întru muntele lui Efraim; şi să suiacătră ea fiii lui Israil acolo, a se judeca. Şi au trimis Devora şi au chemat pre Varac, feciorullui Aveneem de la Cadis Neftalim, şi au ziscătră el: "N-au poruncit ţie Domnul Dumne-zăul lui Israil, ţie? Şi vei mearge la munteleThavor şi vei lua împreună cu tine 10 mii deoameni dentru fiii lui Neftalim şi dentru fiii luiZavulon. Şi voiu aduce cătră tine la pîrîulChison pre Sisara, boiarenul puterii lui Iavin,şi carăle lui şi mulţimea lui şi-l voiu da pre elîntru mîna ta". Şi zise cătră ea Varac: "De vei mearge împreună cu mine, voiu mearge;<p 176>iară să nu vei mearge cu mine, nu voiu mearge, căci nu ştiu ziua întru carea direptează Domnul pre îngerul cu mine". Şi zisecătră el Devora: "Mergînd voiu mearge cutine; însă să ştii căci nu va fi izbînda pre caleacarea tu mergi, căci în mînă de muiare va daDomnul pre Sisara". Şi să sculă Devora şimearse împreună cu Varac de la Cadis. Şi au poruncit Varac lui Zavulon şi lui Neftalimla Chedes şi s-au suit denapoia lui 10000 deoameni; şi s-au suit Devora împreună cuel. Şi cei aproape de Chineu s-au osebit dela Chena şi de la feciorii lui Iovac, cumnatullui Moisi, ş-au întins cortul lui pînă la stejarulCelor ce Odihnesc, carele iaste alăturea cuChedes. Şi să spuse Sisarii cum s-au suitVarac, feciorul lui Avineem, la muntele Tha-vor. Şi au chemat Sisara toate carăle lui,900 cară de hier, şi tot norodul carele era cuel, de la Aresoth al Limbilor, la pîrîul lui Chi-son. Şi zise Devora cătră Varac: "Scoa-lă-te, căci aceasta iaste ziua întru carea au datDomnul pre Sisara în mîna ta; căci Domnul -înaintea ta". Şi să pogorî Varac den muntelelui Thavor şi  10 mii de oameni - denapoia lui.Şi spămîntă Domnul pre Sisara, şi toatecarăle lui şi toată tabăra lui, în gură de sabieînaintea lui Varac; şi să pogorî Sisara de a-supra carului lui şi au fugit cu picioarelelui. Şi Varac - gonind denapoia carălor lui şidenapoia taberii, pînă la Dumbrava Limbilor;şi căzu toată tabăra lui Sisara întru gură desabie, nu au rămas pînă întru unul. Şi Sisara să abătu cu picioarele lui la un cort alui Iail, muiarea lui Haver, a Chineului; căcipace - întru mijlocul lui Iavin, împăratul luiAsoru, şi întru mijlocul casii lui Haver Chi-neului. Şi ieşi Iail întru timpinarea Sisariişi-i zise lui: "Abate-te, domnul mieu, răsuflăcătră mine, nu te teame". Şi să abătu cătră eala cort şi l-au acoperit pre el cu cojoculŞi zise Sisara cătră ea: "Adapă-mă darăcu puţintea apă, căci am însetat". Şi au deş-chis foalele laptelui şi l-au adăpat pre el şi auacoperit obrazul lui. Şi zise cătră ea Sisara:"Stăi dară în uşa cortului, şi va fi de va întraneştine cătră tine şi te va întreba şi va zice ţie:'Iaste aici om?', şi vei grăi: 'Nu iaste"'. Şi luo Iair, fămeaia lui Haver, ţăruşul cortului şipuse maiul în mîna ei şi întră cătră el încet şiau lovit ţăruşul întru falca lui şi-l petrecuîn pămînt. Şi el să scutură şi-i ieşi sufletulşi muri. Şi iată, Varac, gonind pre Sisara,şi ieşi Iail întru timpinarea lui şi zise cătrăel: "Ia vino, şi-ţ voiu arăta pre om precarele tu cerci". Şi întră cătră ea şi, iată,Sisara, aruncat mort, şi ţăruşul întru tîmplalui. Şi au smerit Dumnezău pre Iavin,împăratul lui Hanaan, întru ziua aceaea,înaintea fiilor lui Israil. Şi mergea mîna fii- lor lui Israil merpînd şi întărindu-se preAcvin, împăratul lui Hanaan, pînă unde l-ausurpat pre el.<Cap V>Şi cîntă Devora şi Varac, feciorul luiAviniem, întru ziua aceaea şi zise:"Cînd au stăpînit domni întru Israil -întru vrearea norodului; blagosloviţipre Domnul. Ascultaţi, împăraţi, şibăgaţi în urechi, voivozi! Eu Domnului voiupeveţui şi voiu cînta Dumnezăului luiIsrail: Doamne, întru ieşirea Ta den Siir,cînd Te rîdicai Tu den ţarina lui Edom, pămîn-tul s-au clătit şi ceriul s-au turburat, şi norii aupicat apă. Munţii s-au clătit de cătră faţa aDomnului Eloi; aceasta Sina - de cătrăfaţa Domnului Dumnăzăului Israil. Întruzilele lui Samegar, fiiu lui Anath, în zilele luiIail, au lipsit împăraţi şi au mers cărări, aumers căi strîmbe. Lipsit-au cei putearnici alu Israil, lipsit-au pînă unde s-au sculatDevora, pînă unde s-au sculat maică înIsrail. Aleaseră, ca pîinea de orzu, dumne-zăi deşarţi. Atuncea s-au bătut cetăţi boiereşti,acoperire a fecioarelor ce-s cu suliţe; de se vaivi şi suliţe, în 40 de mii întru Israil. Inemamea - la ceale orînduite ale lui Israil. Silniciinorodului, blagosloviţi pre Domnul! Încă- lecînd pre asini la amiazăzi, şi pre năsiliişăzînd la judecată, şi mergînd la calea sfeatni-celor, grăiţi Glasul celor ce răsună întru mijlocul celor ce să veselesc! Acolo vor da direptatea Domnului, direptăţi întăreaşteîntru Israil. Atuncea s-au pogorît la cetăţile luinorodul Domnului. Scoală-te, scoală-te,Devoro; scoală, scoală, grăiaşte cu cîntare.Scoală-te, Varac, şi întăreaşte, Devoro, preVarac. Şi robeaşte robimea ta, fiiul lui Avi-neem. Atuncea s-au mărit putearea lui norodul Domnului. Doamne, smereaşte miepre cei mai vîrtoşi decît mine. Norodul lui Efraim încă i-au certat pre ei în vale; frate-tău, Veniamin,- întru noroadele tale. De lamine, Mahir, s-au pogorît cercînd, şi de laZavulon, avînd puteare întru toiagul povesti-rei cărturariului. Şi nacealnici - întru Isahar, cu Devora şi Varac, aşa Varac în vale au trimispedestrii lui la vale. La împărţeala lui Ruvin -multe cercetări ale inemii. Pentru căci şăzi mie întru mijlocul moşfethamilor? Ca să asculţişuierăturile celor ce să scoală ca să vie? La alelui Ruvin - mari cercetari ale inemii! Galaad decindea de Iordan au întins corturile. Şi Dan,pentru căci prişleşiş la vase? Asir au preşleşitlîngă marginea mării şi pre la ieşirile lui auîntinsu corturi. Zavolon - norod ponos- luind sufletului la moarte, şi Neftalim - la înăl-ţimile ţarinii. Venit-au la el împăraţi şi s-au rînduit. Atuncea au dat războiu împăra-<p 177>ţii lui Hanaan, la Thanaah, la apa Magghedo;lăcomia argintului n-au luat. Den cerius-au rînduit stealele, den rînduiala lor s-aurînduit cu Sisara. Pîraiele Chison i-au scospre ei, pîraiele Cadimin, pîraiele Chison. Căl-ca-va de tot pre el sufletul mieu celtare! Atuncea s-au tăiat vinele călcîilorcailor şi va netezi pre ei călcîiul mieu, sudăl-mile întristării lor. 'Blestemaţi pre Mazor -zise îngerul Domnului - cu blestem să bleste-maţ pre ceia ce lăcuiescu pre ea, căci n-auvenit la agiutoriul Domnului, ajutoriu - Dom-nul, întru războinici'. Blagoslovească denmuieri Iail, muiarea lui Ahver, a Chineului,dentru muieri întru cortu să se blagoslo-vească. Apă cerşu ei şi lapte i-au dat luiîntru leghen, domnilor aduse unt. Mîna eicea stînga la ţiruş au întinsu, şi direapta ei cadesăvîrşit să surpe la tăieri osteniţilor; şi tăiapre Sisara, au răzbit tîmpla lui, au răzbit capullui şi au lovit. Întru mijlocul picioarelor ei,îngreuindu-se, au căzut; şi au adormit întrumijlocul fluierilor ei, întru care s-au plecat; înce chip s-au închis, acolo au căzut ticălo-şaşte. Pren fereastră să pleca maica Sisa-rii, pren mrejuiri: 'Pentru căci au întîrziatcarul lui a veni? Pentru căci au zăbovit urmelecarălor lui?' Înţeleaptele jupuneaselor eiau răspuns cătră ea, şi ea-ş răspundea cuvin-tele ei la dînsa: 'Nu-l vor afla pre el împăr-ţind prăzi, împrietenind cu priatenii la capulomului silnic; prăzile văpsealelor Sisariii,prăzile văpsealelor a împistririi, văpseală aîmpistritorilor, aceastea, grumazelor lui pră-zi'. Aşa să piară toţi vrăjmaşii Tăi, Doam-ne! Şi cei ce-L iubăscu pre El, în ce chip răsă-ritul soarelui întru putearea lui!" Şi odihnipămîntul patruzeci de ani.<Cap Vl>Şi făcură fiii lui Israil rău înainteaDomnului şi au dat pre ei Domnul înmîna lui Madiam şapte ani. Şi săîntări mîna lui Madiam pre Israil şi aufăcut fiii lui Israil, de cătră faţa luiMadiam, stînele în munţi şi în peşteri şi întării. Şi fu cînd sămăna om israiltean, şi sesuia Madiam, şi Amalic, şi fiii răsăriturilor, şisă suia preste el. Şi să tăbărîia asupra lor şistrica fătăciunele pămîntului pînă a veni laGaza; şi nu rămînea stare de viaţă întru Israil,şi turmă, şi viţel, şi măgariu. Căci şi ei şidobitoacele lor să suia şi corturile lor purta, şiveniia ca lăcusta în mulţime, şi lor şi cămilelorlor nu era număr, şi mergea la pămîntul luiIsrail, ca să-l strice pre el. Şi sărăciIsrailul foarte de cătră faţa lui Madiam Şifiii lui Israil cătră Domnul au strîgat; şi fu cîndau strîgat fiii lui Israil cătră Domnul pentruMadiam, Şi au trimis Domnul om proroc cătră fiii lui Israil şi zise lor: "Aceastea ziceDomnul Dumnezeul lui Israil: 'Eu sînt Cela cev-am suit pre voi de la Eghipet şi v-am scospre voi den casa robimei şi v-am scos pre voiden mîna Eghipetului Şi den mîna tuturor celora ce vă chinuia pre voi; şi i-am scos pre ei decătră faţa voastră şi am dat voao pămîntullor. Şi am zis voao: 'Eu sînt Domnul Dum- nezeul vostru; să nu vă teameţi de dumnezeiiAmoreului, întru carei voi lăcuiţ întru pămîn-tul lor. Şi n-aţ ascultat glasul Mieu"'. Şi au  venit îngerul Domnului şi au şăzut supt stăja-rul ce era în Efra, cel al lui Ioas, tatăl lui Ezri;şi Ghedeon, feciorul lui, bătea grîu în teascu,ca să fugă de cătră faţa lui Madiam. Şi se ivi lui îngerul Domnului şi zise cătră el: "Domnulcu tine, tare cu puteare". Şi zise cătră el Ghedeon: "Întru mine, Domnul mieu şi, deiaste Domnul cu noi, şi pentru căci ne-au aflatpre noi toate realele aceastea? Şi unde sînttoate minunile Lui, cîte au povestit noaopărinţii noştri, zicînd: 'Au nu den Eghipetne-au scos pre noi Domnul?' Şi acum ne-aulepădat pre noi Domnul şi ne-au dat pre noi înmîna lui Madiam!" Şi căută cătră el îngerul Domnului şi zise lui: "Pasă cu putearea taaceasta şi vei mîntui pre Israil den mîna luiMadiam, şi, iată, te-am trimis pre tine". Şi zise cătră El Ghedeon: "Întru mine, Doamne,cu cine voiu mîntui pre Israil? Iată, mia mea,mai smerită întru Manasi, şi eu sînt mai micîntru casa tătîne-mieu". Şi zise cătră el Dom-nul că "Voiu fi împreună cu tine şi vei lovipre Madiam ca pre un om". Şi zise cătră ElGhedeon: "Şi de-am aflat her întru ochii Tăi,şi să-m faci semnu căci Tu grăieşti cumine: Să nu Te depărtezi dară de aici, pînăvoiu veni eu la Tine şi voiu aduce jîrtva mea şivoiu pune înaintea Ta". Şi zise: "Eu sînt, voiuşădea pînă te vei întoarce tu". Şi Ghedeonmearse şi făcu un ied de capre şi ifă de făină,azime; şi cărnurile le-au pus pre coşniţă şizama într-o oală au turnat şi scoase cătră elsupt conaci şi se închină. Şi zise cătră el îngerul Domnului: "Ia cărnurile şi pîinileceale azimite şi pune la piatra aceaea, şi zamao toarnă". Şi au făcut aşa. Şi au întins înge- rul Domnului marginea toiagului cel den mînalui şi au atins de cărnuri şi de azime; şi s-auaţîţat foc den piatră şi au mîncat cărnurile şi azi-mele. Şi îngerul Domnului s-au dus dentru ochiilui. Şi văzu Ghedeon că îngerul Domnului ias- te, şi zise Ghedeon: "Vai mie, Doamne, Doam-ne, că am văzut pre îngerul Domnului, faţa cătră<p 178>faţă. Şi zise lui Domnul: "Pace ţie; nu teteame, că nu vei muri". Şi zidi acolo Ghe-deon jîrtăvnic Domnului şi au numit pre elPace a Domnului, pînă în ziua aceasta Încăfiind el la Efratha, tatul lui Ezri. Şi să făcuîntru noaptea aceaea, şi zise lui Domnul: "Iaviţelul cel hrănit al tătîne-tău şi viţelul al doi-lea, cel de 7 ani, şi vei surpa jîrtăvnicul luiVaal, carele iaste al tătîne-tău, şi desimea ceade preste el să o tai. Şi vei zidi jîrtăvniculDomnului Dumnezăului tău, Celuia ce S-auivit ţie pre vîrful lui Manoz muntele, întru rîn-duială, şi vei lua viţelul al doilea şi vei aduceardere-de-tot cu leamnele desişului care veităia". Şi au luat Ghedeon 10 oameni denrobii lui şi au făcut în ce chip au grăit cătră elDomnul. Şi fu după ce se temu de casa tătîne-său şi de oamenii cetăţii ca să nu facă ziuă, şiau făcut noaptea. Şi să mînecară oameniicetăţii demeneaţa, şi iată, săpat jîrtăvnicul luiVaal şi desimea de preste el, tăiată, şi viţelul celhrănit, adus la ardere-de-tot, preste jîrtăvni-cul cel zidit. Şi zise om cătră aproapele său:"Cine au făcut lucrul acesta?" Şi cerca şi cer-ceta şi ziseră că Ghedeon, feciorul lui Ioas, aufăcut lucrul acesta. Şi au zis oamenii cetăţiicătră Ioas: "Scoate afară pre feciorul tău şisă moară, căci au săpat de tot jîrtăvnicul luiVaal şi căci au tăiat desişul ce era presteel. Şi zise Ioas cătră oamenii ceia ce să scu-lase asupra lui: "Au doară voi judecaţi acumpentru Vaal? Au voi veţ mîntui pre el? Careleau izbîndit lui să moară pînă demeneaţă; deiaste el dumnezău, va izbîndi pre sine, cîndau săpat de tot jîrtăvnicul lui". Şi numi preel, întru ziua aceaea, Ierovaal, zicînd: "Jude-cata a lui Vaal", căci au săpat de tot jîrtăvnicullui. Şi tot Madiamul şi Amalic şi fiii răsări-tului s-au adunat într-un loc şi au trecut şi autăbărît în calea lui Iesrael. Şi Duhul luiDumnezău au întărit pre Ghedeon şi au trîm-biţat cu cornul şi au strigat Aviazer denapoialui. Şi posluşnici au trimis la tot Manasi şiau strigat şi el denapoia lui; şi posluşnici autrimis la Asir şi la Zavolon şi la Neftalim, şi săsuiră întru timpinarea lui. Şi zise Ghedeoncătră Dumnezău: "De vei mîntui cu mîna amea pre Israil în ce chip ai grăit, Iată, eupuiu val de lînă pre arie şi, de se va face roauapre val singur, şi preste tot pămîntul uscă-ciune, şi voiu conoaşte că vei mîntui prenmîna mea pre Israil, în ce chip ai grăit". Şi fă-cu aşa şi să mînică Ghedeon dimineaţa şi stoarsevalul şi curse roao den val un leghin plin deapă. Şi zise Ghedeon cătră Dumnezău: "Sănu se scîrbească mînia Ta întru mine, şI voiu grăiîncă o dată; şi voiu ispiti încă o dată cu valul; şisă să facă uscăciune pre val singur, iarăpreste tot pămîntul să să facă roao". Şi au făcut Domnul aşa întru noaptea aceaea; şis-au făcut uscăciune pre val singur, iarăpreste tot pămîntul s-au făcut roao.<Cap VII>Şi au mînecat Ierovaal - acesta iaste Ghedeon -, şi tot norodul ce era cu el,şi s-au tăbărît la izvorul lui Ared, şitabăra lui Madiam şi a lui Amalic eralui de cătră miazănoapte, la muntelelui Mose, Gavaath-Amore, celuia den vale.Şi zise Domnul cătră Ghedeon: "Mult e noro- dul care e cu tine, ca să nu dau pre Madiamîntru mîinele lor, pentru ca să nu să laudeIsrail pre Mine, zicînd: 'Mîne a mea m-aumîntuit"'. Şi zise Domnul cătră el: "Grăiaşte dară în urechile norodului, zicînd: 'Cine e celce să spaire şi fricos? Întoarcă-să!"'. Şi s-aupornit den muntele lui Galaad şi s-au întorsde la norod 22000 şi 10000 au rămas. Şi zise Domnul cătră Ghedeon: "Încă norodulmult iaste, pogoară-i pre ei la apă şi voiu ispitipre dînşii ţie acolo; şi va fi pre carele voiu zicecătră tine: 'Acela va mearge împreună cutine', acela va mearge cu tine; şi tot carelevoiu zice că nu va mearge cu tine, şi acela nuva mearge cu tine". Şi au pogorît norodul la apă şi zise Domnul cătră Ghedeon: "Totcela ce va limpi cu limba a lui dentru apă, în cechip ar limpi cîinele, să-l pui pre el deosebi; şitot cela ce va îngenunchea pre genunchele luisă bea, să-l osebeşti pre el deosebi" Şi fu numărul celor ce au limpit cu mîna lor, culimba lor,  300 de oameni; şi tot norodul ce aurămas s-au plecat pre genunchele lor ca săbea apă. Şi zise Domnul cătră Ghedeon:"Întru cei 300 de oameni ce au limpit voiumîntui pre voi şi voiu da pre Madiam în mînaa ta; şi tot norodul alearge om cineş la locullui". Şi au luat bucatele norodului întru mîna lor şi buciunele lor; şi pre tot omul Israil autrimes om la lăcaşul lui, iară pre cei 300 deoameni i-au oprit. Iară tabăra lui Madiam eraacolo, dedesupt, în vale. Şi fu întru noap- tea aceaea, şi zise cătră el Domnul: "Scoală şite pogoară curînd de aicea la tabără, căci amdatu-o pre ea în mîna ta. Iară de te temi tu a te pogorî, pogoară-te tu şi copilaşul tău,Fara, la tabără. Şi vei auzi ce vor grăi; şi dupe aceaea se vor întări mîinile tale şi te veipogorî în tabăra". Şi s-au pogorît el şi Fara,copilaşul lui, la o parte a celor cincizeci ce eraîn tabără. Şi Madiam şi Amalic şi toţ fiii răsăriturilor să tăbărîse în vale ca lăcusta înmulţime; şi la cămilele lor nu era număr, ceera ca nîsipul cel den marginea mării în mul-ţime. Şi întră Ghedeon şi iată, om povestiia aproapelui lui vis şi zise: "Iată, am visat vis<p 179>şi iată, turte de pîine de orz, tăvălindu-se întrutabăra lui Madiam şi au venit pînă la cortul luiMadiam şi au lovit pre el şi au căzut şi au sur-pat pre el şi au căzut cortul". Şi răspunseaproapele lui şi zise: "Nu iaste acesta, cenumai sabia lui Ghedeon, fiiul lui Ioas, omuluilui Israil; au dat Dumnezeu în mîna lui preMadiam şi toată tabăra. Şi fu după ce auziGhedeon poveastea visului şi asămănarea lui,şi să închină Domnului şi să întoarse la tabăralui Israil şi zise: "Sculaţi-vă, căci au dat Dom-nul tabăra lui Madiam în mînile voastre". Şi au împărţit pre cei ? de oameni în treipărţi şi au dat cornuri în mînile tuturor şi doniţe deşarte şi făclii în mijlocul doniţelor Şizise cătră ei: "De mine veţ vedea, şi aşa săfaceţ; şi iată, eu mergu întru mijlocul taberii, şi va fi în ce chip voi face aşa veţ face. Şi voitrîmbiţa cu bucinul eu şi toţ cei cu mine, şi veţtrîmbiţa cu cornurile şi voi - pre împrejurul atoată tabăra, şi veţ grăi: 'Sabia Domnului şi luiGhedeon!"'. Şi întră Ghedeon şi cea 100 deoameni ce era cu el într-o parte de tabără,începîndu-se straja cea den mijlocu; însă cusculare au sculat pre ceia ce străjuia şi aubucinat cu buciunele şi au scuturat doniţeleceale den mînile lor. Şi au buciunat cealetrei părţi cu buciunele, şi au sfărîmat doniţele,şi au luat în mîna lor cea stîngă făcliile şi înmîna cea direaptă a lor buciunele a trîmbiţa, şiau strigat: "Sabia Domnului şi a lui Ghe-deon!". Şi au stătut cineş după sine împre-jurul taberei şi au alergat toată tabăra şi au datsemnu şi au fugit. Şi au trîmbiţat ceale 300 de buciune şi au pus Domnul sabia omuluiîntru aproapele lui şi întru toată tabăra; şi aufugit tabăra pînă la Vithaseta şi au strînsupînă la marginea lui Avel-Maula şi la Taved.Şi au strigat om israiltean den Neftalim şi denAsir şi den tot Manasi şi au gonit denapoia luiMadiam. Şi posluşnici au trimis Ghedeonîntru tot muntele lui Efraim, zicînd: "Pogorîţ-văîntru tîmpinarea lui Madiam şi apucaţ lor apa,pînă la Vethvera şi Iordanul". Şi au strigat totomul lui Efraim şi au apucat ap pînă laVethvera şi Iordanul. Şi au prinsu pre ceidoi boiareni a lui Madiam, pre Oriv şi pre Ziv,şi au omorît pre Oriv la Surorev şi pre Zivl-au omorît la Ieachevziv, şi au gonit preMadiam. Şi capul lui Oriv şi lui Ziv au aduscătră Ghedeon, de decindea de Iordan.<Cap VIII>Şi ziseră cătră Ghedeon om Efraim:"Ce cuvîntul acesta ai făcut noao, casă nu ne chemi pre noi cînd ieşiiai a terîndui întru Madiam?" Şi să judecacu el tare. Şi zise cătră ei: "Ce am făcutacum în ce chip voi? Nu iaste mai bun greşullui Efraim decît culesul lui Aviezeru? Întru mîna voastră au dat Domnul pre boiarii luiMadiam, pre Oriv şi pre Ziv. Şi ce am pututface precum voi?" Atuncea au potolit duhullor de la el, grăind el cuvîntul acesta. Şi au mersu Ghedeon la Iordan şi au trecut el şi cei300 de oameni ce era cu el, cu puţinel sufletşi flămînzi. Şi zise la oamenii lor den Sochoth: "Daţ dară pîini întru hrană norodului acestuia ce iaste cu mine, că sînt flămînzi, iară eu gonescu denapoia lui Zevee şi Salmana, împăraţilor Madiamului". Şi ziseră boiarii  lui Sochoth: "Au doară mîna lui Zevee şi lui Salmana iaste acum în mîna ta, ca să dăm oştii tale pîine?" Şi zise Ghedeon: "Nu aşa!  Cînd va da Domnul pre Zevee şi pre Salmana întru mîna mea, şi eu voiu scărpina trupurile voastre cu spinii pustiiului şi cu ciuline". Şi  să sui de acolo la Fanuil şi au grăit cătră ei iarăş într-acestaş chip; şi au răspuns lui oamenii FanUil în ce chip i-au răspuns lui oamenii den Sochoth. Şi zise Ghedeon  oamenilor lui Fanuil, zicînd: "Întorcîndu-mă cu pace, voiu săpa turnul acesta". Şi Zevee  şi Salmana, la Carcar, şi tabăra lor împreună cu ei, ca vro 15000, toţi ceia ce au rămas întru toată tabăra fiilor răsăritului; şi ceia ce au căzut au fost  120 de mii de oameni cu sabiile zmulte. Şi să sui Ghedeon drumul celora ce   lăcuiescu întru corturi de la răsăritul Naviei şi den preajma Navii şi au lovit tabăra, iară tabăra era nădejduind. Şi fugi Zevee şi Sal-  mane şi au gonit denapoia lor şi au oprit pre cei  împăraţi ai lui Madiam, pre Zevee şi pre Salmana, şi toată tabăra lor au turburat. Şi  s-au întorsu Ghedeon, feciorul lui Ioas, de larăzboiu de la suirea lui Ares. Şi au prinscopilaş dentru oamenii de Sochoth, şi auîntrebat pre el şi au scris cătră el pre boiariiSochothului şi pre bătrînii lui, 77 de oameni. Şi au mers Ghedeon cătră boiarii Sochothului şi au zis lor: "Ia Zevee şi Sal-mane, pentru carii m-aţ ocărît, zicînd: 'Aumîna lui Zevee şi a lui Salmana iaste acumîntru mîna ta, ca să dea oamenilor tăi, celor ce leaşină, pîine?"'. Şi au luat pre boiarii şi pre cei bătrîni ai cetăţii şi i-au rojdit pre ei cu spinii pustiiului şi cu ciulini, şi au rojdit cu eipre oamenii Sochothului. Şi turnul lui Fa- niil l-au săpat şi au omorît pre oamenii cetă-ţii. Şi au zis cătră Zevee şi Salmana: "Unde sînt oamenii carii aţ ucis la Thavor?" Şi ziseră:"În ce chip eşti tu, aşa şi ei; cela ce samănă ţie sa-mană lor, ca chipul fiilor împăratului". Şi zise  Ghedeon: "Fraţii miei şi feciorii maicii meale<p 180>sînt". Şi să jură lor: "Viu iaste Domnul, dei-aţi fi crut                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                *i fiii tăi şi fiiul feciorului tău,căci tu ne-ai mîntuit pre noi den mîna luiMadiam". Şi zise cătră ei Ghedeon: "Nuvoiu domni eu voao şi nu va domni fiiul mieuvoao, Domnul va domni voao". Şi zisecătră ei Ghedeon: "Ceare-voiu de la voi cea-rere şi-m dea mie om cercel dentru prăzilelui", căce cercei de aur era la ei, căci eraismailteani. Şi ziseră: "Dînd vom da". Şi-şîntinse haina sa şi au aruncat omu acolo cerceldentru prăzile lui. Şi s-au făcut trasul cer-ceilor de aur, cărora au cerşut, sicli 1000 şi700 de aur, afară den rathuri şi den lanţuriîntru foth şi îmbrăcăminţilor celor mohorîtece era pre împăraţii Madiamului şi afară denlanţurile cealea ce era întru grumazii cămile-lor lor. Şi făcu aceasta Ghedeon întru efudşi au pus pre el întru cetatea lui Efrath şi aucurvit tot Israilul denapoia lui, acolo, şi să făcului Ghedeon şi casii lui întru dodeială. Şi seînfrînsă Madiam înaintea fiilor Israil şi n-aumai adaos a rădicarea capul lor. Şi au odihnitpămîntul 40 de ani întru zilele lui Ghedeon.Şi au mers Ierovaal, fiiul lui Ioas, şi au lăcuitîntru casa lui. Şi lui Ghedeon era fii ieşind den coapsele lui, căce muieri multe erala el. Şi ţiitoarea lui ceaea de la Sichimai-au născut lui şi încă şi ea fecioru şi i-au pusnumele Avimeleh. Şi au murit Ghedeon,feciorul lui Ioas, întru bătrîneaţe bune şi s-auîngropat întru grobniţa lui Ioas, tată lui, laEfratha, tată lui Ezri. Şi fu după ce muriGhedeon, şi să întoarsără fiii lui Israil şi aucurvit denapoia vaalimilor şi au pus lor luiVaal Verith făgăduinţă ca să fie lor el întrudumnezău. Şi nu ş-au adus aminte fiii luiIsrail de Domnul Dumnezăul lor, Celuia ce aumîntuit pre ei den mîna a tuturor vrăjmaşilorlor de pe împrejur. Şi n-au făcut milă cucasa lui Ierovaal - acesta iaste Ghedeon -,după toată bunătatea carea au făcut cu Israil.<Cap IX>Şi mearse Avimeleh, feciorul luiIerovaal, la Sichima, cătră fraţii mai-cii lui, şi au grăit cătră ei şi cătrătoată rudenia casii tatului maicii lui,zicînd: "Grăiţi dară întru urechile tuturor oamenilor sichimeanilor, care iaste mai bunvoao: a stăpîni voao 70 de oameni, toţi fecio-rii lui Ierovaal, au să domnească voao un om?Şi vă aduceţi aminte că osul vostru şi trupulvostru sînt eu". Şi au grăit pentru el fraţii maicii lui întru urechile a tuturor oamenilorsichimeanilor toate cuvintele aceastea şi s-auplecat inema lor denapoia lui Avimeleh, căceau zis: "Fratele nostru iaste". Şi au dat lui 70 de arginţi den casa lui Vaal Verith, a făgă-duinţii, şi au năimit cu ei Avimeleh oamenideşărţi şi spămîntoşi şi au mersu denapoialui. Şi au întrat în casa tatului lui, laEfratha, şi au ucis pre fraţii lui, pre feciorii luiIerovaal, 70 de oameni, pre o piatră; şi aurămas Ioatham, feciorul lui Ierovaal, cel maitînăr, căce s-au ascunsu. Şi s-au adunattoţi oamenii sichimeanilor şi toată casa luiMaalo şi au mersu şi au împărăţit pre Avimelehîmpărat înaintea stăjariului sfatului, cel de laSichima. Şi să spuse lui Ioatham şi mearseşi stătu în vîrful muntelui lui Garizin şi-şrădică glasul lui şi plînse şi le zise lor: "Ascul-taţi-mă, oamenii sichimeanilor, şi va ascultapre voi Dumnezău. Mergînd au mersu leamnele ca să ungă preste eale împărat şi auzis maslinului: 'Împărăţeaşte preste noi'.Şi zise lor maslinul: 'Lăsînd grăsimea mea, carea întru mine au slăvit Dumnezău şi oame-nii, să mergu să domnescu leamnilor?'  Şi ziseră leamnele smochinului: 'Vino de împă-răţeaşte preste noi'. Şi zise lor zmochinul: 'Lăsînd dulceaţa mea şi roada mea cea bună,să mergu să domnescu leamnelor?' Şi:ziseră leamnele viei: 'Vino de împărăţeaştepreste noi'. Şi zise lor via: 'Lăsînd vinul mieu, veselia lui Dumnezău şi a oamenilor, sămergu să domnescu leamnelor?'. Şi au zis toate leamnele cătră mărăcine: 'Vino de împă-răţeaşte preste noi' . Şi zise mărăcinele cătră leamne: 'De cu adevărat mă ungeţi premine voi a împărăţi preste voi, veniţi de vănădejduiţ întru acoperirea mea; şi, de nu, vaieşi foc den mărăcini şi va mînca chedrii Liva-nului'. Şi acum, de aţ făcut cu adeverire şi cu săvîrşîre, şi aţ împărăţît pre Avemaleh, şide aţ făcut bine cu Ierovaal şi cu casa lui, şi deaţ făcut lui după răsplătirea mîniei lui? În ce :chip au dat războiu tată mieu pentru voi, şi auaruncat sufletul lui den preajmă şi v-au mîn-tuit pre voi den mîna lui Madiam,  Şi voi v-aţ, sculat preste casa tătîne-mieu astăzi şi aţucis pre feciorii lui, 70 de bărbaţi, pre opiatră, şi aţ împărăţit pre Avimeleh, feciorulslujnecei lui, preste oamenii sechimenilor,căci fratele vostru iaste. Şi, de aţ făcut <p 181>eu adevăr şi eu săvîrşire eu Ierovaal şi cu casa luiîntru aeeasta zi, să vă blagosloviţ voi şi să văveseliţ întru Avimeleh, şi să să veselească şiîncă şi el întru voi. Iară de nu, să iasă focdentru Avimeleh şi să mănînce de tot preoamenii şi sichimenilor şi pre casa lui Maalo şisă iasă foc dentru oamenii şi sihimilor şi dencasa lui Maalo şi să mănînce de tot pre Avime-leh". Şi au fugit Ioatham şi s-au dat înlaturi şi au mers la Vira şi au lăcuit acolo decătră faţa lui Avimeleh, fratele lui. Şi audomnit Avimeleh preste Israil trei ani. Siau tremis Dumnezeu duh rău întru mijlocul luiAvimeleh şi întru mijlocul oamenilor sichimi-lor. Şi au viclenit oamenii Sichimului întrucasa lui Avimeleh, ca să aducă strîmbătateacelor ? de fiii ai lui Ierovaal şi sîngele lor să-lpuie pre Avimeleh, fratele lor, carele au ucispre ei, şi preste oamenii sichimilor, căci auîntărit mînile lui ca să ucigă pre fraţii lui. Şiau pus lui oamenii Sichimului paznici într-ascunsu, pren capetele munţilor, şi apuca pretoţi pre ceia ce mergea la ei în cale; şi să spuselui Avimeleh. Şi veni Gaal, feciorul luiAved, şi fraţii lui, şi au trecut la Sichima. Şiau nădejduit pre el oamenii Sichimului şi auieşit la ţarină şi au cules viile lor şi au călcat şiau făcut danţuri şi au ieşit la casa dumnezeu-lui lor şi au mîncat şi au băut şi bleastema preAvimeleh. Şi zise Gaal, feciorul lui Aved:"Cine iaste Avimeleh, şi cine iaste feciorul luiSihim, ca să slujim lui? Nu e fecior lui Ierovaal?Si Zevol, socotitoriu lui, robul lui, împreunăcu oamenii lui Ezmor, tatăl lui Sihem? Şi ce casă slujim, noi lui? Şi cine va da pre nărodulacesta întru mîna mea? Şi voiu muta pre Avi-meleh şi voi zice lui Avimeleh: 'Înmulţeaşteputearea ta şi ieşi afară!"' Şi au auzitZevul, boiarenul cetăţii, cuvintele lui Gaal,feciorul lui Iaved, şi s-au mîniat cu urgie. Şi au tremis solii lui Avimeleh cu daruri, zicînd:"Iată, Gaal, feciorul lui Aved, şi fraţii lui auvenit la Sichima şi aceştea au ocolit cetateaasupra ta. Şi acum, scoală-te noaptea, tu şinărodul carele iaste cu tine, şi păzeaşte deme-neaţa în ţarină; Şi va fi demeneaţa, odatăcu răsărita soarelui, vei mîneca şi te vei tindeasupra cetăţii şi, iată, el şi nărodul ce eîmpreună cu dînsul vor ieşi afară cătră tine şivei face lui în ce chip va afla mîna ta". Şi s-au sculat Avimeleh şi tot nărodul celîmpreuna cu el noaptea şi s-au străjuit presteSichima în patru căpetenii. Şi ieşi Gaal,feciorul lui Aved, şi au stătut lîngă uşa porţiicetăţii; şi să sculă Avimeleh şi nărodul ce eracu el den cei străjuit. Şi văzu Gaal, fecio-rul lui Aved, pre nărod şi zise cătră Zevul:"Iată nărod pogorînd den vîrful munţilor". Şi zise cătră el Zevul: "Umbra copacilor tu vezi,ca cînd ar fi oameni". Şi adaose Gaal încă a grăi şi zise: "Iată nărod pogorînd despremare, ţiindu-se de Buricul Pămîntului, şi oparte vine de la calea Stejariului Celor ce Pre-vesc". Şi zise cătră el Zevul: "Unde iaste acum gura a ta, ceaea ce zicea: 'Cine iaste Avi-meleh, ca să slujim lui?' Nu, iată, acesta iastenorodul carele ai ocărît? Ieşi dară acum şi tebate cătră el". Şi ieşi Gaal de cătră faţa a oamenilor sichimilor şi au bătut cătră Avi-meleh. Şi-l goni pre el Avimeleh Şi au fugit de cătră faţa lui. Şi au căzut stîrvuri multe,pînă la poarta cetăţii. Şi au şăzut Avimeleh la Arema; şi au scos Zevul pre Gaal şi pre fra-ţii lui ca să nu lăcuiască la Sichima. Şi fu a doua zi, şi ieşi norodul la cîmpu, Şi să spuse lui Avimeleh. Şi luo norodul şi-i împărţi în treicăpetenii şi strejui la ţarină. Şi văzu şi iată, norodul ieşi den cetate; şi să sculă presteei şi lovi pre ei. Şi Avimeleh şi mai-marii ceera cu el s-au întins şi au stătut la uşa porţiicetăţii şi ceale  căpetenii s-au răvărsat prestetoţi ceia ce era în tareni şi-i loviră pre ei. Şi Avimeleh da războiu în cetate toată ziuaaceaea şi au luat cetatea şi norodul dentru eaau omorît şi cetatea au surpat şi au semănatpre ea sare. Şi au auzit toţi oamenii turnu- lui Sechimului, şi au întrat întru tăria caseifăgăduinţei lui Vethilverith. Şi să spuse lui Avimeleh cum s-au strîns toţi oamenii turnu-lui sechimilor. Şi să sui Avimeleh la mun- tele Ermon, el şi tot norodul ce era cu el, şi auluat Avimeleh toporul în mîna a lui şi au tăiato sarcină de leamne şi au rădicat pre ea şi aupus pre ea preste umerele lui şi zise cătrănorodul ce era cu el: "Ce m-aţi văzut făcînd,curînd faceţi ca şi eu". Şi au tăiat şi ei toţi fieştecare sarcena şi au rîdicat şi au mersdenapoia lui Avimeleh şi au pus preste tărie şiau ars preste ei tăria cu foc şi au murit şi încătoţi oamenii turnului Sechemului, ca vro 10000de oameni şi muieri. Şi au mers Avimelehla Thivis s-au şăzut prejur ea şi au luat preea. Şi turnu era tare în mijlocul cetăţii şi au fu-git acolo toţi oamenii şi fămeile şi tot povăţuitoriicetăţii, şi au închis preste ei şi să suiră prestecasa cea de asupra turnului. Şi au venit Avi-meleh pînă la turnu şi l-au bătut pre el; şi s-auapropiat Avimeleh pînă la uşa turnului ca să-l ar-ză pre el cu foc. Şi au aruncat o muiare o bu-cată de rîşnită preste capul lui Avimeleh şi i-aufărîmat capul. Şi au strigat de sîrg cătră copi-<p 182>laşul cela ce rîdeca hainele lui, şi zise lui:"Zmulge sabia ta şi mă omoară, pentru ca sănu zică odinioară cum: 'Muiarea l-au ucis preel"'. Şi -l junghe pre el copilaşul lui şi aumurit. Şi au văzut om israiltean cum aumurit Avimeleh, şi s-au dus om la loculsău. Şi au întors Dumnezău răul lui Avime-leh, carele au făcut tatului lui, ca să ucigă precei 70 de fraţi ai lui. Şi tot răul oamenilorSechimului au întors Dumnezău la capul lor şiau venit asupra lor blestemul lui Ioatham, fiiullui Ierovaal.<Cap X>Şi să sculă după Avimeleh a mîntui preIsrail Thula, feciorul lui Fua, fiiulunchiului lui Oz, isaaharean, şi ellăcuia la Samaria, în muntele Efraim.Şi au judecat pre Israil ? de ani şi aumurit şi s-au îngropat la Samaria. Şi s-ausculat după acesta Iair Galaadeteanul şi aujudecat pre Israil doaozeci şi doi de  ani. Şi să născură lui 32 de fii, încălecînd preste 32 demînji; şi  32 cetăţi lor şi pre eale le-au numitSatele lui Iair pînă în ziua aceasta, carele sîntîn pămîntul lui Galaad. Şi muri Iair şi săîngropă la Camon. Şi adaosără fiii lui Israila face răul înaintea Domnului, şi au slujit laValim, şi la Astaroth, şi la dumnezăii Siriii, şi ladumnezeii Sidonului, şi la dumnezeii Moavu-lui, şi la dumnezeii fiilor Amon, şi la dumnezeiicelor de fealiu streini, şi au lăsat pre Domnul,şi n-au slujit Lui. Şi S-au mîniat cu urgieDomnul întru Israil şi au dat pre ei în mînacelor streini de fealiu, şi în mîna fiilorAmmon. Şi au putrezit şi au zdrobit pre fiiilui Israil întru vreamea aceaea, în 18 ani, pretoţi fiii lui Israil, pre cei decindea de Iordan, înpămîntul amoreului, la Galaad. Şi au trecutfeciorii lui Amon Iordanul ca să dea războiu şiîntru Iuda, şi întru Veniamin, şi întru casa luiEfraim, şi să chinuiră fiii lui Israil foarte. Şi au strigat fiii lui Israil cătră Domnul, zicînd:"Am greşit Ţie, căci am lăsat pre Dumnezăulnostru şi am slujit la Vaalim" Şi zise Dom-nul cătră fiii lui Israil: "Au nu eghipteanii, şiamoreii, şi fiii lui Amon, şi Moav, şi streini defealiu, Şi sidoneanii, şi Malic, şi Hanaanv-au chinuit pre voi, şi aţ strigat cătră Mine şiv-am mîntuit pre voi den mîna lor? Şi voiM-aţ lăsat pre Mine şi aţ slujit la alţi dumne-zei! Pentru aceaea, nu voiu mai adaoge a vămîntui pre voi! Meargeţi şi strigaţ cătrădumnezeii ceia ce aţ ales întru ei, şi ei să vămîntuiască pre voi întru vreamea primejdiiivoastre". Şi ziseră fiii lui Israil cătră Dom-nul: "Greşit-am, fă Tu noao după toate cî-te vor plăcea înaintea Ta, fără numai nescoate pre noi întru ziua aceasta". Şi au mutat pre dumnezăii cei streini den mijlocullor şi au slujit Domnului singur; şi n-au bine-plăcut întru norod şi, ieşiră întru ostenealăIsrail. Şi să suiră fiii lui Amon şi să tăbărîră în Galaad, şi ieşiră fiii lui Israil şi să tăbărîră laMasifa. Şi ziseră norodul, boiarii Galaadu- lui, om cătră aproapele său: "Care iaste omulcarele va înceape a da războiu întru fiii luiAmon? Şi va fi cap tuturor la ceia ce lăcuiescuîn Galaad."<Cap XI>Şi Ieftai Galadeteanul era tare întru vîrtute. Şi acesta, fecior de muiarecurvă; şi au născut lui Galaad pre Ief-tae. Şi au născut fămeaia lui Galaad lui feciori. Şi s-au îmbărbătatfeciorii fămeii şi au scos pre Ieftae şi au zislui: "Nu vei moşteni întru casa tatului nostru,căci de fămeaie tălaniţă fecior eşti tu". Şi au fugit Ieftae dentru faţa fraţilor lui şi aulăcuit la pămîntul Tov şi să aduna cătră Ieftaeoamenii holeaci şi ieşiia împreună cu el. Şi fu după zile, şi s-au bătut fiii lui Amon cuIsrail. Şi fu cînd s-au bătut fiii lui Amon cu Israil, şi au mers bătrînii Galaadului să ia preIeftae, în pămîntul lui Tov, şi ziseră cătră Ief-tae: "Vino şi să fii noao întru povăţitoriu, şi vom da războiu întru fiii lui Amon". Şi zise Ieftae celor bătrîni a lui Galaad: "Au nuvoi m-aţ urît şi m-aţ scos afară den casa tătî-ne-mieu şi m-aţ gonit afară de la voi? Şipentru căci aţ venit acum la mine cînd v-aţchinuit?" Şi ziseră bătrînii Galaadului cătră Ieftai: "Nu aşa. Acum am venit cătră tine,şi vei mearge împreună cu noi şi vom da răz-boiu întru fiii lui Amon; şi vei fi noao căpete-nie întru toţ ceia ce lăcuiescu întru Galaad".Şi zise Ieftai cătră cei bătrîni a lui Galaad: "De mă întoarceţi voi a da războiu întru fiii luiAmon şi va da pre ei Domnul înaintea mea, euvoao voiu fi întru boiaren". Şi ziseră cei bătrîni ai lui Galaad cătră Ieftae: "Domnul vafi cela ce ascultă întru mijlocul nostru, fărănumai după cuvîntul tău, aşa vom face". Şi mearse Ieftae cu bătrînii lui Galaad şi-lpuseră pre el întru căpetenie noroduluipreste dînşii şi întru povăţuitoriu. Şi au grăitIeftae toate cuvintele lui înaintea Domnului, laMasifa. Şi au trimis Ieftae soli cătră împăra- tul fiilor Ammon, zicînd: "Ce iaste mie şi ţie, căai venit cătră mine tu, a da războiu întru pămîn-tul mieu?" Şi au zis împăratul fiilor Ammoncătră solii lui Ieftai: "Pentru căce au luat Israilpămîntul mieu, întru suirea lui den Eghipet, de laArnon pînă la Iavoc şi pînă la Iordan, şi a<p 183>cum întoarce-l pre el cu pace, şi voiumearge". Şi s-au întorsu solii cătră Ieftaeşi mai adaose încă Ieftae şi au tremis solicătră împăratul fiilor Amon şi-i zise lui:"Aceastea zice Iefthae: 'Nu au luat Israilpămîntul lui Moav şi pămîntul fiilor Amonîntru suirea lor de la Eghipet, Ce mearseIsrail în pustiiu, pîna la Marea Roşie, şi au venitpînă la Cadis. Şi au trimis Israil soli cătrăîmpăratul Edomului, zicînd: 'Voiu treace prenpămîntul tău'. Şi n-au ascultat împăratul Edo-mului; încă şi cătră împăratul Moavului au tri-mis, şi nu vrea. Şi au şăzut Israil în Cadis şiau mersu în pustiiu şi au încungiurat pămîntulEdomului şi pămîntul lui Moav şi au mersudespre răsăritul soarelui pămîntului Moav şiau tăbărît decindea de Arnon, şi n-au întratîntru hotarul lui Moav, căce Arnon e hotar luiMoav. Şi au trimis Israil soli cătră Sion,împăratul amoreului, împăratul Esevonului,şi au zis lui Israil: 'Treace-voiu pren pămîntultău dară, pînă la locul mieu'. Şi n-au vrutSion pre Israil să treacă pren hotarăle lui; şiau adunat Sion tot norodul lui şi s-au tăbărîtla Iasa şi au dat războiu cu Israil. Şi au datDomnul Dumnezău lui Israil pre Sion şi pretot norodul lui în mîna lui Israil şi au lovit preei. Şi au moştenit Israil tot pămîntul amo-reului celuia ce lăcuiaşte în pămîntul acela şiau moştenit tot hotarul amoreului, de laArnon şi pînă la Iavoc, şi de la pustiiu şi pînăla Iordan. Şi acum Domnul                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                 *nd au lăcuit Israil în Esevon şi întrufeatele ei, şi în Aroir şi întru featele ei, şi întrutoate cetăţile ceale ce sînt lîngă Iordan, 300 deani, ce căce n-au mîntuit pre ei întru vreameaaceaea? Şi eu n-am greşit ţie, şi tu faci cumine vicleşug, a darea războiu întru mine. Săjudece Domnul, Cela ce judecă, astăzi întrumijlocul fiilor lui Israil şi întru mijlocul fiilorAmon"'. Şi n-au ascultat împăratul fiilorAmon cuvîntul lui Ieftae, carele au trimiscătră el. Şi să făcu preste Ieftae DuhulDomnului, şi au trecut pre Galaad şi preManasi şi au trecut piscul lui Galaad şI dela piscul lui Galaad, decindea de fiii lui Amon.Şi s-au făgăduit Ieftae făgăduinţă Domnului şiau zis: "De-m vei da cu dare mie pre fiii luiAmmon întru mîna mea, Şi va fi cela ce vaieşi ori la care va ieşi den uşăle casei meale,întru întimpinarea mea, întru întoarcerea meacu pace de la fiii lui Amon, şi va fi Domnului,aduce-voiu pre el ardere-de-tot". Şi au tre-cut Ieftae cătră fiii lui Amon ca să dea războiuîntru ei, şi au dat pre ei Domnul întru mînaa lui. Şi au lovit pre ei de la Aroir pînă a venila Semenith, 20 de cetăţi, şi pînă la viele luiAvel, rană mare foarte, şi să înfrînseră fiii luiAmon de cătră faţa fiilor Israil. Şi au venitIeftae la Masifa, la casa lui, şi iată, fata a luiieşiia înaintea lui în timpinare, cu tîmpene şicu danţuri; şi aceasta, singură născută lui,iubită, şi nu era lui, afară den ea, fiiu aufată. Şi fu cînd au văzutu-o pre ea el, şi-ş rupse hainele lui şi zise: "Vai de mine, fatamea, mă împiedecaşi, întru piadecă te făcuşiîntru ochii miei, şi eu am deşchis gura meapentru tine cătră Domnul şi nu voiu putea săîntorc". Şi zise cătră el: "De ai deşchisîntru mine gura a ta cătră Domnul, fă mie înce chip au ieşit den gura ta, pentru carele aufăcut ţie Domnul izbîndiri den vrăjmaşii tăi,den fiii lui Amon". Şi zise cătră tatul ei: "Şi-mfă mie cuvîntul acesta: Lasă-mă doao luni şivoiu mearge şi mă voiu pogorî preste munţi şivoiu plînge preste fecioriele meale, eu şi sura-tele meale". Şi zise: "Pasă". Şi o trimeasepre ea 2 luni. Şi au mers şi ea şi suratele ei şiau plîns preste fecioriele ei preste munţi.Şi fu după săvîrşirea acelor 2 luni, şi s-auîntors cătră tatul ei şi au făcut cu ea făgăduialalui carea au făgăduit; şi ea n-au conoscut băr-bat. Şi să făcu întru poruncă întru Israil, den zile în zile mergea împreună featele luiIsrail, a plînge pre fata lui Ieftae Galaaditea-nul, patru zile într-un an.<Cap XII>Şi să adunară fiii lui Efraim şi au venit la Sifina şi au zis cătră Ieftae: "Ce căciai mers a darea războiu cătră fiii luiAmon, şi pre noi nu ne-ai chemat casă meargem împreună cu tine? Casa ata o vom arde preste tine cu foc". Şi zise cătră ei Ieftae: "Om izbîndind eram eu şi noro-dul mieu, şi fiii lui Amon mă smeriia foarte; şiam strigat cătră voi, şi nu m-aţi mîntuit premine den mîinele lor. Şi am văzut cum nu era cela ce mîntuiaşte şi am pus sufletul mieuîn mîna mea şi am trecut cătră fiii lui Amon şiau dat Domnul pre ei în mîna mea. Şi pentrucăci v-aţi suit cătră mine întru ziua aceasta, a darăzboiu întru mine?" Şi au adunat Ieftae pre toţi oamenii galaaditeani şi bătea pre Efraim<p 184> şi au lovit oamenii Galaadului pre Efraim, căciau zis: "Cei scăpaţi ai lui Efraim - voi; galaa-diteanii - în mijlocul lui Efraim şi în mijlocullui Manasi". Şi au apucat Galaad trecătorileIordanului lui Efrem, şi fu cînd ziseră cei mîn-tuiţi ai lui Efraim: "Să treacem dară", şi ziserălor oamenii den Galaad: "Au doară dentr-ailui Efraim sînteţi voi?". Şi ziseră: "Nu sîn-tem". Şi ziseră lor: "Ziceţi dară: 'Hasnă"'.Şi nu s-au îndireptat a grăi aşa. Şi-i prindea preei şi-i junghea la trecătorile Iordanului, şi aucăzut în vreamea aceaea dentru Efraim patru-zeci şi doao de mii. Şi au judecat Ieftae preIsrail şase ani; şi au murit Ieftae Galaaditea-nul şi s-au îngropat în cetatea lui Galaad. Şi au judecat dupe aceasta pre Israil Esevon denVithleaem. Şi să născură lui 30 de feciori şi30 de feate, scoase afară, şi 30 de muieriau adus fiilor lui de afară; şi au judecat preIsrail 7 ani. Şi au murit Esevon şi s-auîngropat în Vithleaem. Şi au judecat dupăaceasta pre Israil Elon Zavuloneanul; şi aujudecat pre Israil 10 ani. Şi au murit ElonZavuloniteanul şi s-au îngropat în Elim, înpămîntul lui Zavulon, Şi au judecat dupăacesta pre Israil Avdon, feciorul lui ElihFarathoniteanul Şi sa născură lui 40 defeciori şi 30 de feciori feciorilor lui, încălecîndpre 70 de mînji; şi au judecat pre Israil 8ani. Şi au murit Avdon, feciorul lui Elih Fa-rathoniteanul; şi s-au îngropat în Farathon,întru muntele lui Amalic.<Cap XIII>Şi adaoseră încă fiii lui Israil a face răulînaintea Domnului şi au dat pre eiDomnul în mîna celor de fealiu streini,40 de ani. Şi fu un om den Saara,den fealiul lui Dan, şi numele lui,Manoe; şi fămeaia lui, stearpă şi nu năş-tea. Şi să ivi îngerul Domnului cătrămuiare şi zise cătră ea: "Iată dară, tu - stearpăşi nu ai născut; şi în zgău vei zemisli şi veinaşte fiiu. Şi acum păzeaste-te dară şi sănu beai vin şi rachiu şi să nu mănînci tot necu-ratul, Că iată, tu în pîntece vei zemisli şi veinaşte fiiu; şi fier preste capul lui să nu să suie,căci sfinţit lui Dumnezeu va fi copilaşul, denpîntece, şi acesta va înceape a mîntui preIsrail den mîna filistiimilor". Şi întră muia-rea şi zise bărbatului ei, zicînd: "Om al luiDumnezeu au venit cătră mine şi vedearea lui,ca vedearea îngerului lui Dumnezeu, luminatfoarte; şi-l întrebam pre el de unde iaste, şinumele lui nu mi-l spuse mie. Şi -m zisemie: 'Iată, tu în pîntece vei zemisli şi vei naştefiiu; şi acum te păzeaşte şi să nu beai vin şiîmbătarea, şi să nu mănînci toată necurăţia,căci sfinţit lui Dumnezeu va fi copilaşul, denpîntece pînă în ziua morţii lui"'. Şi să rugă Manoe Domnului şi zise: "Întru mine,Doamne, omul lui Dumnezeu pre carele l-aitremis să vie dară încă cătră noi şi să ne lumi-neaze pre noi ce vom face copilaşului celui cese naşte". Şi ascultă Dumnezeu glasul lui Manoe şi au venit îngerul Domnului încă cătrămuiare, ea şăzînd în ţarină; şi Manoe, bărba-tul ei, nu era împreună cu ea. Şi sîrgui şi alergă şi spuse bărbatului ei şi zise cătră el:"Iată, să ivi mie omul carele au venit întruziua aceaea cătră mine". Şi s-au sculat  Manoe şi au mers pre urma muierii lui şimearse cătră om şi zise lui: "De eşti tu omulcarele ai grăit cătră muiare?" Şi zise îngerul:"Eu". Şi zise Manoe: "Acum dară, venind cuvîntul tău, ce va fi judecata copilaşului şi cevor fi faptele lui?" Şi zise îngerul Domnului cătră Manoe: "De toate cîte am zis cătrămuiare, să să păzească. Dentru tot ce iase den vie să nu mănînce şi vin şi sichera să nubea; şi tot necuratul să nu mănînce; toate cîteam poruncit ei, să păzească". Şi zise Manoe cătră îngerul Domnului: "Sili-te-vomdară pre tine şi vom face înaintea ta un iedden capre". Şi zise îngerul Domnului cătră Manoe: "De mă vei sili, nu voiu mînca den pîi-nile tale; şi de vei face ardere-de-tot, Domnu-lui vei aduce pre ea". Căci n-au conoscutManoe că îngerul Domnului iaste el. Şi zise Manoe cătră îngerul Domnului: "Ce iastenumele tău? Pentru ca, de va veni cuvîntultău, să te mărim pre tine". Şi zise lui înge- rul Domnului: "Pentru căci aceasta întrebinumele mieu? Şi acesta iaste minunat". Şi au luat Manoe iedul den capre şi jîrtva şiaduse pre piatra Domnului, Celui ce minunateface; şi Manoe şi muiarea lui priviia. Şi fu cînd să sui para de asupra jîrtăvnicului înceriu, şi să sui îngerul Domnului cu para jîr-tăvnicului; şi Manoe şi muiarea lui priviia şi aucăzut pre faţa lor la pămînt. Şi n-au mai adaos încă îngerul Domnului să să arate cătrăManoe şi cătră muiarea lui. Atuncea au conos-cut Manoe că îngerul Domnului iaste. Şi zise Manoe cătră muiarea lui: "Cu moartevom muri, căci Dumnezeu am văzut". Şi zise lui muiarea lui: "De ar fi vrut Domnul săne omoară pre noi, nu ar fi priimit den mînanoastră ardere-de-tot sau jîrtvă, şi nu ar filuminat pre noi toate aceastea, şi în ce chip evreamea nu ar fi făcut auzite noao aceastea".Şi născu muiarea fecior şi numi numele lui Sampson; şi crescu copilaşul şi-l blagoslovipre el Domnul. Şi au început Duhul Dom- nului a mearge cu el împreună întru tabăra luiDan, întru mijlocul Saraa şi întru mijlocul luiEsthaol.<p 185><Cap XIV>Şi să pogorî Sampson la Thamnatha şivăzu muiare în Thamnatha, den fea-tele celor den fealiu strini, şi plăcuînaintea lui. Şi să sui şi spusă tătî-ne-său şi mîine-sa şi zise: "Muiaream văzut la Thamnatha, dentru featele celorde fealiu streini, şi acum luaţi-mi-o mie pre eafămeaie". Şi zise lui tatul lui şi maica lui:"Au doară nu iaste den featele fraţilor tăi şiîntru tot nărodul mieu muiare, căci tu mergisă iai muiare den featele celor streini de fea-liu, celor neobrezuiţi?" Şi zise Sampson cătrătatul lui: "Pre aceasta ia mie, căci aceastami-au plăcut întru ochii miei". Şi tatul lui şimaica lui n-au conoscut că de la Domnul iaste,căci El izbîndire ceare dentru cei streini defealiu. Şi în vreamea aceaea cei streini de fea-liu stăpîniia fiilor lui Israil. Şi pogorîSampson şi tatul lui şi maica lui la Thamnatha; şis-au abătut la o vie den Thamnatha, şi iată,puiu de leu răcnind întru întimpinarealui. Şi -l îndireptă preste el Duhul Domnu-lui, şi-l spintecă pre el ca pre un ied den capreşi ca nemica nu era întru mîna lui. Şi n-auspus tătîne-său sau mîine-sa ce au făcut. Şi s-au pogorît şi au grăit muierii şi plăcu înain-tea lui Sampson. Şi să întoarsă după zile săo ia pre dînsa şi să abătu să vază stîrvul leului;şi iată, învăluire de albine în gura leului, şimiare. Şi au luat pre ea în gura lui şi mer-gea mergînd şi mîncînd; şi au mers cătră tatullui şi cătră maica lui şi le-au dat lor şi au mîn-cat, şi nu le-au spus lor că den gura leului auluat miarea. Şi s-au pogorît tatul lui cătrămuiare şi au făcut acolo Sampson băuturi 7 zile, căci aşa făcea tinerii. Şi fu temîndu-seei de el, au pus înaintea lui tovarăşi 30, şi eraîmpreună cu el. Şi zise lor Sampson:"Pune-voiu înainte dară voao gîcitoarea mea;şi de-m veţi spune pre ea în ceaste 7 zile alebăuturei şi veţi afla, voiu da voao 30 de cear-şafuri şi 30 de îmbrăcăminte de haine. Iarăde nu veţi putea pre ea să-m spuneţi mie, şi-mveţi da voi mie 30 de cearşafuri şi 30 de îmbră-căminte de haine". Şi ziseră lui: "Pune înaintegîcitoarea ta şi să o auzim pre ea". Şi ziselor: "Dentru ceaea ce mănîncă ieşi mîncare şiden cel tare ieşi dulce". Şi nu au putut săgîcească gîcitoarea în trei zile. Şi fu în ziuaa patra, şi ziseră muierii lui Sampson: "Amă-geaşte dară pre bărbatul tău şi să-ţi spuie ţiepilda, pentru ca să nu cîndai vom arde pre tine şipre casa tatîne-tău cu foc. Au doară sa ne sărăciţine-aţi chemat pre noi?" Şi plînse muiarea luiSampson cătră el şi zise lui: "Însă m-ai urît şi num-ai iubit pre mine, căci pilda carea ai pusînaintea fiilor norodului mieu nu mi-ai spus şimie pre dînsa". Şi zise cătră ea Sampson:"Iată, tătîne-mieu şi maicii meale n-am spuspre ea; şi ţie să o spuiu?" Ş-au plîns preste el întru ceale 7 zile, întru carele era într-înselebăutura; şi fu întru ziua a şaptea, şi i să spuseei, căci l-au dodeit pre el, şi ea au spus fiilornorodului ei. Şi ziseră lui oamenii cetăţii întru ziua a şaptea mai nainte de a apune soa-rele: "Ce iaste mai dulce decît miarea şi ce emai vîrtucios decît leul?" Şi zise lor Sampson:"De nu aţ fi supus junca mea, nu aţi fi aflatpilda mea". Şi să îndereptă preste el Duhul Domnului şi să pogorî la Ascalona şi lovi deacolo 30 de oameni şi le luo îmbrăcămintelelor şi au dat îmbrăcăminţile celora ce au spuspilda. Şi să mînie cu urgie Sampson şi să sui lacasa tatului lui. Şi lăcui acolo împreună muiarea lui Sampson cu aducătoriul denevasta lui, carele-i era priaten lui.<Cap XV>Şi fu după zile, întru zilele seacerii de grîu, şi au socotit Sampson pre muia-rea lui, aducînd pre un ied den capre,şi zise: "Întra-voiu cătră muiareamea şi la culcuş". Şi n-au lăsat pre eltatul ei să între şi zise tatul ei: "Zicînd amzis că urînd ai urît pre ea, şi am datu-o pre eaunuia dentru tovarăşii tăi. Nu iată, sora ei ceamai tînără mai bună decît ea iaste? Fie darăţie, pentru ea". Şi zise lui Sampson: "Nevi- novăţitu-m-am o dată de cătră cei streini defealiu, căci fac eu cu voi reale". Şi au mers Sampson şi au prins 300 de vulpi şi au luatfăclii şi au legat coadă cătră coadă şi au legatcîte o făclie întru mijlocul a doao coade. Şi le dereptă, şi aprinse făcliile, şi le-au trimisîntru spicele celor streini de fealiu, şi le-au arsspicele den arie şi pînă în spicele ceale denpicioare, şi viele şi maslinele. Şi ziseră cei streini de fealiu: "Cine au făcut aceasta, fărăde numai Sampson, ginerele Thamnateului?Căci au luat pre muiarea lui şi au datu-o tova-ruşului lui". Şi s-au suit cei streini de fealiu şiau ars casa tatului ei şi pre dînsa în foc. Şi zise lor Sampson: "De veţi face aşa pre ea,nu bine voiu vrea, ce izbînda mea dentru unulfieştecarele den voi voiu face". Şi au lovit pre ei pulpă preste coapsă, rană mare, şi săpogorî şi lăcuia lîngă pîrîu, la peştera pietriilui Itam. Şi s-au suit cei streini de fealiu şi tăbărîră în Iuda şi să răsfîrară în Lehi. Şi zise lor tot omul Iudei: "Pentru căci v-aţ suit prestenoi?" Şi ziseră cei streini de feal: "Să legăm preSampson ne-am suit, şi să-i facem lui în ce chipne-au făcut noao". Şi să pogorîră dentru Iuda  3000 de oameni la gura pietrii lui Itaam şi au ziscătră Sampson: "Nu ştii că stăpînescu cei<p 186> streini de fealiu noao? Şi pentru căci ai făcutaceasta noao?" Şi zise lor Sampson: "În cechip mi-au făcut mie, aşa am făcut lor". Şi ziseră lui: "Să te legăm ne-am pogorît, să tedăm în mînile celor streini de fealiu". Şi ziselor: "Juraţi-vă mie şi să nu mă ucideţ voi şi mădaţ voi, pentru cîndai să nu timpinaţ voi întrumine". Şi să jurară lui, zicînd: "Nu, cenumai cu legătură te vom lega şi te vom da pretine în mîna lor, iară cu moarte nu te vomomorî". Şi l-au legat pre el cu doao ştreangurinoao şi-l suiră pre el de la piatra aceaea. Şi el au venit pînă la O Falcă; şi cei streini de fea-liu au chiuit şi au alergat întru timpinarea lui.Şi să îndreptă preste el Duhul Domnului, şi săfăcură ştreangurile ceale den braţele lui canişte cîlţi cînd vor mirosi foc, şi să topiră legă-turile lui dentru braţele lui. Şi află o falcăde măgariu lepădată şi întinse mîna lui şi luopre dînsa şi ucise cu ea 1000 de oameni. Şi zise Sampson: "Cu falca măgariului stingîndi-am stinsu pre ei, căci cu falca măgariului amucis 1000 de oameni". Şi fu cînd săvîrşi agrăirea, şi aruncă falca dentru mîna lui; şinumi locul acela Ucidere de Falcă. Şi însă-toşă foarte şi strigă cătră Domnul şi zise: "Tuai îndireptat în mîna robului Tău mîntuireaaceastă mare; şi acum voiu muri de seate şivoi cădea în mîna acestor neobrăzuiţi". Şi deşchise Dumnezeu rana cea dentru Falcă şiieşiră dentru ea ape; şi bău şi se întoarse duhullui şi să răcori; pentru aceaea se chemănumele ei Izvorul celuia ce să roagă, careaiaste în Falcă pînă în ziua aceasta. Şi judecăpre Israil, în zilele celor streini de fealiu, de 20 ani.<Cap XVI>Şi mearse Sampson la Gaza şi văzuacolo muiare curvă şi întră cătră ea.Şi să deade veaste gazeilor, zicînd:"Au venit Sampson aicea". Şi auîncungiurat şi au străjuit pre el toatănoaptea la uşa cetăţii şi au tăcut toată noap-tea, zicînd: "Pînă să va lumina de zori săaşteptăm, şi-l vom ucide pre el". Şi dormiSampson pînă la miazănoapte; şi să sculă lajumătate de noapte şi apucă ceale doao uşi aleporţii cetăţii cu amîndoi stîlpii şi le-au ţinutpre eale împreună cu zăvorul şi le-au pus preeale preste umărul lui şi le-au dus pre ealepreste vîrful muntelui carele iaste de cătrăfaţa lui Hevron şi le-au pus pre ealeacolo. Şi fu după aceasta, şi au iubitmuiare de la pîrîul lui Sorih, şi numele ei,Dalida. Şi să suiră cătră ea boiarii celorstreini de fealiu şi zisără ei: "Amăgeaşte-lpre el şi vezi întru ce iaste vîrtutea lui ceamare şi cu ce vom putea cătră el;şi-l vom lega pre el, ca să-l smerim pre el; şi noivom da ţie de om 1100 de arginţ". Şi zise Dalida cătră Sampson: "Spune dară mie întruce iaste vîrtutea ta cea mare şi cu ce te ve                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                se Dalida cătră Sampson: "Iată, m-ai înşelat şi aigrăit cătră mine minciuni, acum dară spu-ne-mi cu ce te vei lega?" Şi zise cătră ea: "Deaca legîndu-mă mă vor lega cu ştreangurinoao, cu carele nu s-au făcut cu eale lucru, şivoiu slăbi şi voiu fi ca şi unul dentruoameni". Şi luo Dalida ştreanguri noao şi-l legă pre el cu dînsele, şi zise cătră el cei streinide fealiu: "Asupra ta, Sampsoane!" Şi ascun-şii şedea în cămară. Şi le rupse pre eale dela braţele lui, ca o aţă. Şi zise Dalida cătră Sampson: "Pînă acum m-ai amăgit şi ai grăitcătră mine minciuni; spune-mi cu ce te veilega?" Şi zise ei: "De vei împleti ceale 7 şuviţeale capului mieu cu tortu Şi vei bate cu ţăruşul în păreate, şi voiu fi slab ca unuldentru oameni". Şi-l adormi pre el Dalidaîntru mijlocul genuchelor ei. Şi fu cînd dor-miia el, şi luo Dalida ceale 7 şuviţe ale capuluilui şi le-au tesut cu tort Şi au bătut cu tăru- şii în păreate şi zise cătră el: "Streinii de fealiu- asupra ta, Sampsoane!" Şi să deşteptă densomnul lui şi au scos ţăruşii cu ţesetura denpăreate şi tortul şi nu s-au conoscut vîrtutealui. Şi zise cătră el Dalida: "Cum vei zice: 'Te-am iubit pre tine', şi inima ta nu iaste cumine? Aceasta a treia oară m-ai amăgit premine şi nu mi-ai spus mie în ce stă vîrtutea tacea mare". Şi fu cînd l-au domolit pre el cu cuvintele ei toată noaptea şi l-au dodeit pre el,şi au leşinat de moarte. Şi au spus ei toate ceale de la inima lui şi zise ei: "Briciu nu se vasui preste capul mieu, căci sfinţit lui Dumne-zău sînt eu den pîntecele mîine-mea; şi de măvoiu rade, se va depărta de la mine vîrtuteamea şi voiu slăbi şi voiu fi ca şi toţi oamenii".Şi văzu Dalida că i-au spus ei toate cealea de la inima lui şi au trimis şi au chemat pre toţidomnii cei de fealiu streini şi zise: "Suiţi-vă înceastă dată, căci mi-au spus mie toată inimalui". Şi s-au suit cătră ea toate domniile celorstreini de fealiu şi au adus argintul întru mîi-nile lor. Şi l-au adormit pre el întru mijlo- cul genuchelor ei; şi au chemat pre bărbiariu<p 187>şi au ras pre ceale 7 viţe ale capului lui; şi auînceput a se smeri şi s-au depărtat vîrtutea luide la el. Şi zise Dalida: "Cei streini de fea-liu - asupra ta, Sampsoane!" Şi să sculă densomnul lui şi zise: "Voiu ieşi şi voiu face ca şimai nainte şi mă voiu scutura". Şi el n-aucunoscut că Domnul S-au depărtat de asupralui. Şi să apucară de el cei de fealiu streinişi-i seobiră ochii lui; şi aduseră pre el la Gazaşi l-au legat pre el eu obezi de aramă, şi rîşniiaîn casa temniţei. Şi au început părul capu-lui lui a creaşte, după ce s-au ras. Şi boiariicelor de fealiu streini se-au adunat să jîrt-vuiască jîrtvă mare lui Dagon, dumnezăuluilor, şi a să veseli, şi au zis: "Dat-au dumnezăulnostru în mîna noastră pre Sampson, nepria-tenul nostru". Şi-l văzură pre el norodul şiau lăudat pre bozii lor, căce au zis: "Dat-audumnezăul nostru în mîna noastră prenepriatenul nostru şi pre cela ce pustiiapămîntul nostru, carele au înmulţit pre răniţiinoştri". Şi fu cînd să desfătă inima lor, şiziseră: "Chemaţi pre Sampson den casa tem-niţii şi să joace înaintea noastră". Şi chemarăpre Sampson den casa legăturii şi-ş bătea jocde el; şi-l puseră pre el întru mijlocul a doistîlpi. Şi zise Sampson cătră voinicelul celce ţinea mîna lui: "Lasă-mă, şi voiu pipăi stîl-pii preste carei casa e întărită preste ei, şi măvoiu răzima de ei". Şi copilul au făcutaşa. Iară casa era plină de bărbaţi şi demuieri, şi acolo - toţi domnii celor striini defealiu, şi pre podul casii - ca vro 3000 de băr-baţi şi muieri prăvind batgiocurindu-seSampson. Şi strigă Sampson cătră Dom-nul şi zise: "Doamne, Doamne al puterilor,adu-T*i aminte de mine şi mă întăreaşte îndoitşi această dată, Dumnezăule, şi voiu izbîndi oizbîndă, pentru cei doi ochi ai miei, celorstriini de fealiu". Şi îmbrăţeşă Sampsonpre cei doi stîlpi den mijloc, carei casa sărăzima preste ei, şi să răzimă preste unuldentru direapta lui şi unul întru stînga lui şizise Sampson: "Să moară sufletul mieuîmpreună eu cei striini de fealiu". Şi plecă cu vîr-tute şi căzu casa pre boiari şi preste tot noro-dul ce era întru ea; şi să făcură cei morţi precarii au omorît Sampson la moartea lui, maimulţi decît ceia ce au omorît în viaţa lui. Şi s-au pogorît fraţii lui şi toată casa tătîni-său şiau luat pre el şi s-au suit şi l-au îngropat pre elîntru mijlocul Saraa şi întru mijlocul Esthaol,în mormîntul lui Manoe, tatul lui. Şi acesta aujudecat pre Israil 20 de  ani. Şi s-au sculatdupă Sampson Emegar, feciorul lui Enan, şiau tăiat den cei striini de fealiu oameni, afarăden dobitoace, şi au mîntuit acesta pre Israil.<Cap XVII>Şi fu om den muntele lui Efraim şi numele lui, Miha. Şi zise maieii lui: "Cei o mie şi o sută de arginţi, careis-au luat de la tine şi ai jurat şi ai zisîntru urechile meale, iată, argintul -la mine, eu am luat pre el". Şi zise maica se:"Blagoslovit fiiul mieu Domnului". Şi au dat cea 1100 de arginţi maicii lui şi zise maică-sa:"Cu sfinţenie am sfinţit argintul Domnului,dentru mîna mea, întru sîngurătate, ca să faccioplitu şi vărsat, şi acum voiu da pre elţie". Şi au dat argintul maicii lui; şi au luatmaica lui 200 de arginţi şi au dat pre ei topito-riului şi au făcut pre el cioplit şi vărsat; şi săfăcu în casa lui Miha. Şi casa lui Miha, lui -casă lui dumnezău; şi au făcut efud şi thera-fin; şi au umplut mîna unuia dentru fiii lui şi săfăcu lui întru preot. Iară întru acealea zilenu era împărat întru Israil; omul, ce-i păreadirept în ochii lui, făcea. Şi să făeu copilaşla Vithleaemul Iudei, den rudenia noroduluiIudei, şi acesta - levit şi acesta nemernceiiaacolo. Şi au mers omul den cetatea Vithleae-mului Iudei să nemernicească unde va afla. Şi au venit pînă la muntele lui Efraim şi pînă lacasa lui Miha, ca să-ş facă calea lui. Şi-izise lui Miha: "De unde vii?" Şi zise lui: "Levitsînt eu, den Vithleaemul Iudei, şi eu mergu sănemernecesc unde voiu afla". Şi-i zise lui Miha: "Şăzi împreună cu mine şi te fă mieîntru părinte şi întru preot, şi eu îţ voiu da ţie10 arginţi întru zile şi un rînd de haine şi cea-lea pentru viaţa ta". Şi mearse levitul şi au  început a nemernici lîngă om şi să făcu copila-şul lui ca unul dentru fiii lui. Şi au umplut Miha mîna levitului şi i se făcu lui copilaşulîntru preot şi era în casa lui Miha. Şi zise Miha: "Acum am conoscut cum mi-au făcutbine mie Domnul, căci mi s-au făcut mie levi-tul întru preot".<Cap XVIII>Întru zilele acealea nu era împăratîntru Israil; şi întru zilele acealea fea-liul lui Dan îş cerea lui moştenire casă lăcuiască, căci n-au căzut lui pînăîn zilele acealea întru mijlocul fealiu-rilor fiilor lui Israil moştenire. Şi au tremis fiii lui Dan dentru nărodurile lor cinci oamenidespre partea lor, oameni fiii puterii denSaraa şi den Esthaol, ca să socotească de totpămîntul şi să-l urmeaze pre el, şi zisără că-tră ei: "Păsaţ şi cercaţ pămîntul". Şi mearsărăla muntele Efraim, pînă la casa lui Miha, şi săodihniră ei acolo. Ei fiindu în casa lui Miha, Şi ei au cunoscut glasul copilaşului levitului<p 188>şi s-au abătut acolo şi zisără lui: "Cine te-auadus aicea? Şi tu ce faci aicea? Şi ce iaste ţieaicea?" Şi zise cătră ei: "Asa şi aşa mi-aufăcut mie Miha şi m-au năimit şi m-au făcut luiîntru preot". Şi ziseră lui: "Întreabă darăîntru Dumnezău, şi vom conoaşte de îndirep-tează calea noastră carea noi meargem preea". Şi zise lor preotul: "Păsaţi în pace;înaintea Domnului - calea voastră pre careameargeţi întru ea". Şi mearseră cei oameni şi sosiră la Lesa; şi au văzut norodulce lăcuiaşte întru ea şăzînd pre nedeajde,după asămănarea sidoneanilor, odihnind prenedeajde şi neputînd să grăiască cuvînt înpămînt, moştenean de comoară, căci depar-te-s de la Sidon şi cuvînt nu era lor cuSiria. Şi mearseră cei 5 oameni cătră fraţiilor la Saraa şi Esthaos şi zicea lor fraţii lor:"Ce şădeţ voi?" Şi zise lor: "Sculaţi-vă şi săne suim cătră ei, căci am văzut pămîntul şiiată, bun foarte. Şi voi şădeţ cu lineşte? Să nuvă leneviţi a mearge să întraţ ca să moşteniţpămîntul. Şi suind veţ veni, veţ sosi lanorod nedejduind; şi pămîntul iaste larg, căcil-au dat pre el Dumnezău în mîna voastră, locunde nu iaste acolo lipsă de tot cuvîntul, cîtesînt în pămînt". Şi să rîdicară de acolo denrudenia norodului lui Dan, den Saraa şi denEsthaos, 20 de oameni încinşi cu unealte derăzboiu. Şi s-au suit şi s-au tăbărît laCariathiarim, la Iuda; pentru aceaea s-aunumit locului aceluia Tabăra lui Dan, pînă înziua aceasta, iată, denapoia lui Cariathiarim.Şi au trecut de acolo pînă la muntele Efraim şiau venit pînă la casa lui Miha. Şi au răs-puns cei  oameni, ceia ce au mers să isco-dească pămîntul Lesa, şi au zis cătră fraţii lor:"De aţ şti că sînt întru casele aceastea efud şitherafin şi cioplit şi vărsat! Şi acum săcunoaşteţi ce veţ face". Şi s-au abătut acoloşi au întrat în casa copilaşului levitului, la casalui Miha, şi-l sărutară pre el întru pace. Şi cei 600 de oameni, încinşi cu unealte de răz-boiu lor - stîlpiţ lîngă uşa porţii"cei dentru fiiilui Dan. Şi s-au suit cei 5 oameni, ceia ce aumers a iscodi pămîntul; şi mergînd acolo, auluat cioplit şi efudul şi therafin şi cel vărsat;şi preotul, stîlpit lîngă uşa porţii, şi cei 600 deoameni, cei încinşi cu unealte de războiu. Şi aceştea întrară la casa lui Miha şi au luat cio-plitul şi efudul şi therafin şi cel vărsat; şi zisecătră ei preotul: "Ce voi faceţ?" Şi ziseră că-tră el: "Amuţeaşte-te, pune mîna ta preste gurata şi vino cu noi şi vei fi noao întru tată şi întrupreot; au doară mai bine să fii tu preot casei unuiom, decît să te faci tu preot unui fealiu şi rude-nie întru Israil? Şi să desfătă inima preo-tului şi au luat efudul şi therafin şi cioplit şivărsatul şi au întrat în mijlocul norodului.Şi s-au întors şi s-au dus; şi au pus marfa şi agonisita lor cea de cinste înaintea lor. Şi ei fiind depărtaţi de casa lui Miha, şi oameniiceia de pren casa împreună cu casa lui MihaStriga şi au ajuns pre fiii lui Dan şi au strigat cătră fiii lui Dan. Şi ş-au întors feciorii lui Danobrazele lor şi zisără cătră Miha: "Ce iaste ţiecă ai strigat?" Şi zise Miha: "Căce pre dumnezeii miei, pre carei mi-am făcut mie,mi-aţi luat, şi pre popa, şi v-aţi dus? Şi ce mieîncă? Şi ce mie ziceţ aceasta: 'Ce aceastastrigi?'. Şi zise cătră el fiiul lui Dan: "Să nuse auză dară glasul tău împreună cu noi,pentru ca să nu vă timpine voao oameni supă-raţi la sufletul lor, şi vei adaoge sufletul tău şisufletul casii tale". Şi au mers feciorii luiDan la calea lor, şi văzu Miha că mai tari decîtdînsul sînt şi să abătu şi să întoarse la casa lui.Şi ei au luat cîte au făcut Miha şi pre preotulcarele era lui şi au venit asupra Leasii, prestenorod ce odihniia şi nedejduia pre nedeajde;şi au lovit pre ei întru gură de sabie şi cetateaau arsu-o cu foc. Şi nu iaste cine să-i scoaţă,căci departe iaste de la Sidon, şi cuvînt nuiaste lor împreună cu om; şi aceasta e în vale,carea iaste a casei lui Roov. Şi au zidit cetateaşi au lăcuit întru ea Şi au numit numelecetăţii: Dan, întru numele lui Dan, tatălui lor,carele s-au născut lui Israil; şi era Les numelecetăţii mai nainte. Şi au rîdicat lor fiii luiDan cel cioplit; şi Ionathan, fiiul lui Gherson,fiiul lui Manasi, el şi fiii lui era preoţi fealiuluilui Dan pînă la zua mutării pămîntului. Şi au rînduit lor cioplitul lui Miha, carele au făcutMiha, toate zilele cîte era casa lui Dumnezăuîn Silom. Şi fu întru zilele acealea, nu eraîmpărat întru Israil.<Cap XIX>Şi fu om levit nemernicind în coastele muntelui Efraim şi au luat lui muiareţiitoare den Vithleaemul Iudei. Şi să mînie pre el ţiitoarea lui şi s-au dusşi de la el la casa tatului ei, la Vithleae-mul Iudei, şi au fost acolo zile 4 luni. Şi s-ausculat bărbatul ei şi au mers denapoia ei ca sătrăiască după inema ei, ca să o împace pre eacu sine şi să o întoarcă pre ea iarăş cătră sine;şi copilaşul lui, cu el, şi o păreache de măgari.Şi au mers pînă la casa tatălui ei Şi l-au văzut pre el tată featei şi veni întru întimpi-narea lui, şi-l adusă pre el socrul lui, tată fea-tei, şi au şăzut împreună cu el trei zile şi aumîncat şi au băut şi au dormit acolo.<p 189>Şi fu în ziua a patra, şi mînică demineaţa şi săsculă să meargă. Şi zise tatăl fecioarei cătrăginere-său: "Întăreaşte inema ta cu o bucatăde pîine şi după aceaea meargeţi". Şi auşăzut şi au mîncat amîndoi într-un loc şi aubăut. Şi au zis tatăl tinerii cătră bărbat: "Înce-pînd, mîi, şi să să desfeteaze inema ta". Şi săsculă omul ca să meargă, şi l-au silit pre elsocrul lui şi au şăzut şi iarăşi au mas acolo.Şi să mînecă demineaţa, în ziua a cincea, ca sămeargă; şi zise tatăl tinerealei: "Întăreaştedară inema ta cu pîine şi te călătoreaşte pînăva pleca ziua". Şi au mîncat şi au băut amîn-doi. Şi să scula omul să să ducă, el şi ţiitoa-rea lui şi copilaşul lui; şi zise lui socrul lui,tatăl featei: "Iată dară, au plecat ziua spresară, mii aicea încă astăzi şi mîneţi aicea şi sădesfateaze inema ta; şi veţi mîneca mîine lacalea voastră şi vei mearge la lăcaşultău". Şi n-au vrut omul să mîie şi s-au scu-lat şi s-au dus şi au venit pîna în preajma luiIevus, acesta iaste Ierusalimul, şi cu el opăreache de magari înşelaţi, şi ţiitoarea lui -preste ei, împreună cu el. Şi veniră pînă laEvus, aceasta iaste Ierusalimul, iară ziua, ple-cată foarte; şi zise copilaşul cătră stăpînul lui:"Vino dară sa ne abatem la cetatea aceasta aIevuseului şi să mînem într-însa". Şi zisecătră el stăpînul lui: "Nu ne vom abate lacetate streină, întru carea nu iaste dentru fiiilui Israil, Ce să treacem pînă la Gavaa". Şi zise copilaşului lui: "Vino să ne apropiemcătră unul den loc şi să mînem în Gavaa au laRama". Şi trecura şi mearseră; şi le apusălor soarele aproape de Gavaa, carea iaste a luiVeniamin. Şi s-au abătut acolo, să între sămîie în Gavaa; şi întră şi şăzu în uliţa cetăţii, şinu iaste om cine sa-i strîngă la casa lui, să mîie.Şi iată, un om bătrîn au întrat de la lucrurilelui, den ţarină, sara; şi omul, den muntele luiEfraim, şi el nemerniciia în Gavaa, şi oameniilocului, fiii lui Veniamin. Şi căutînd cu ochiilui, văzu pre omul călătoriul în uliţa cetăţii şizise omul cel bătrîn: "Unde mergi şi de undevii?" Şi zise cătră el: "Treacem noi de laVithleaemul Iudei pînă la coastele munteluiEfraim; eu de acolo sînt şi am mers pînă laVithleaemul Iudei, şi eu mă duc la casa mea şinu iaste om să mă strîngă la o casă. Şi paieşi săturări măgarilor noştri sînt, şi pîine şi viniaste mie şi copilei şi tinerelului; robilor tăi nuiaste lipsă de tot lucrul". Şi zise omul celbătrîn: "Pace ţie, însă toată lipsa ta, asupramea, iară în uliţă să nu mîi". Şi băgă pre elîn casa lui şi au aşăzat magarii lui şi au spă-lat picioarele lor şi au mîncat şi au băut. Şi ei desfătîndu-se cu inema lor, şi iată, oameniicetăţii, fiii celor fără de leage, au încunjuratcasa şi au lovit la uşă şi au zis cătră omul, stă-pînul casei, cel bătrîn, zicînd: "Scoate pre om,pre cela ce au întrat în casa ta, pentru ca să-lcunoaştem pre el". Şi ieşi cătră ei omul, stăpînul casei, şi zise cătră ei: "Nici într-unchip, fraţilor, să nu faceţi rău dară; după ce auîntrat omul acesta în casa mea, să nu faceţinebunia aceasta. Iată fata mea cea fecioară şi ţiitoarea lui; scoate-le-voiu pre eale darăafară şi le smeriţi pre eale şi faceţi lor ce e bunîn ochii voştri; şi omului acestuia să nu faceţicuvîntul nebuniei aceştiia". Şi oamenii n-au vrut sa asculte pre el şi să apucă omul deţiitoarea lui şi au scosu-o pre ea cătră ei afarăşi au conoscutu-o pre ea şi ş-au bătut joc de eatoată noaptea pînă demineaţa; şi au tri-misu-o pre ea odată cînd să suia zorile. Şi veni muiarea de cătră demineaţa şi au căzut lauşa porţii casei omului unde-i era domnul eiacolo, pînă s-au luminat. Şi să sculă stăpî- nul ei demineaţa şi deşchisă uşile casei şi ieşica să meargă în calea lui şi, iată, fămeaia lui,ţiitoarea, căzută lîngă uşa casei şi mîinile eipreste prag. Şi zise cătră ea: "Scoală-te şi să meargem". Şi nu i-au răspuns lui, că aufost moartă; şi o rîdică pre ea preste măgariuşi să sculă omul şi să duse la locul lui. Şi au întrat în casa lui şi luo sabia şi să apucă de ţii-toarea lui şi au împărţitu-o pre ea, dupăoasele ei, în 12 părţi şi le-au trimis pre eale latoate fealiurile lui Israil. Şi fu, tot cela ce vedea zicea: "Nici s-au făcut, nici s-au ivit aşa,den ziua suirii fiilor lui Israil de la Eghipetpîna în ziua de astăzi". Şi au poruncit oameni-lor pre carii au trimis, zicînd: "Aceastea săgrăiţ cătră tot Israilul, de s-au făcut dupăcuvîntul acesta! Puneţ dară voao pentru easfat şi grăiţi".<Cap XX>Şi ieşiră toţi fiii lui Israil şi să adunară toată adunarea ca un om, de la Danpînă la Virsavie şi în pămîntul luiGalaad, cătră Domnul, la Masifa.Şi au stătut adunarea a tot nărodul, toate fealiurile lui Israil, întru adunarea năro-dului lui Dumnezău, 40000 de oamenipedestri, zmulgînd sabii. Şi au auzit fiii lui Veniamin că s-au suit fiii lui Israil la Masifa. Şiziseră fiii lui Israil: "Grăiţi, unde s-au făcutrăutatea aceasta?" Şi răspunse omul levitul,bărbatul muierii ceii ucise, Şi zise: "La Gavaa, a lui Veniamin, am venit eu şi ţiitoareamea, să mînem. Şi s-au sculat asupra mea oamenii cei de la Gavaa şi au încun-<p 190>jurat asupra mea la casă, noaptea, şi pre mineau vrut să mă omoară şi pre ţiitoarea mea ausmeritu-o şi ş-au bătut joc, şi au murit. Şi m-am apucat de ţîitoarea mea şi am dimicatu-opre ea şi am trimis în tot hotarul moşteniriilui Israil, căci au făcut nebunie întruIsrail. Iată, voi toţi, fiii lui Israil, daţi voaocuvînt şi sfat aicea". Şi să sculă tot nărodulca un om, zicînd: "Nu va întra om la lăcaşul luişi nu ne vom abate om la casa lui. Şi acuma,cuvîntul acesta carele vom face la Gavaa: neO vom sui asupra ei cu sorţu. Însă vom lua  10oameni dentr-o 100, întru toate fealiurile luiIsrail, şi 100 dentr-o 1000 şi 1000 dentru10000, să ia bucate nărodului, ca să facăcelora ce merg la Gavea, a lui Veniamin, dupătoată nebunia carea au făcut întruIsrail". Şi să adună tot omul lui Israil lacetate, ca un om, dentru cetăţi venind. Şi autrimis fealiurile lui Israil oameni întru tot fea-liul lui Veniamin, zicînd: "Ce iaste răul acestacarele s-au făcut întru voi? Şi acuma daţpre oamenii cei necuraţ, pre cei den Gavaa,pre feciorii lui Velial, şi-i vom omorî pre ei şivom rădica răul dentru Israil". Şi n-au vrut fiiilui Veniamin să asculte glasul fraţilor lor, fiilor lui Israil. Şi s-au adunat fiii lui Venia-min den cetăţile lor la Gavaa, să iasă la răz-boiu cătră fiii lui Israil. Şi s-au socotit fiii luiVeniamin dentru cetăţi, în ziua aceaea, doao-zeci şi cinci de mii de oameni zmulgînd sabie,afară den ceia ce lăcuia în Gavaa, Carei s-ausocotit 700 de oameni aleş dentru tot norodul,la amîndoao mîinile direpţi; toţi aceştea,prăştiaş, lovind cu pietrile părul, şi nu gre-şind. Şi tot omul lui Israil s-au socotit,afară den fiii lui Veniamin, 400000 de oamenizmulgînd sabie; şi toţi aceştea, oameni războinici. Şi să sculară şi să suiră la Vethil şiîntrebară întru Dumnezău; şi zisără fiii luiIsrail: "Cine să va sui noao povăţuind, ca să săbată cu fiii lui Veniamin?" Şi zise Domnul:"Iuda să va sui povăţund". Şi să sculară fiiilui Israil dimineaţa şi să bătură asupraGaveii. Şi ieşi tot omul lui Israil întru răz-boiu cu Veniamin şi să rînduiră împreună cuei om Israil la războiu, cătră Gavaa. Şi ieşiră fiii lui Veniamin den cetate şi au surpatîntru Israil în ziua aceaea 22000 de oamenipre pămînt. Şi să îmbărbătară tot omul luiIsrail şi adaosără a rîndui războiu în loculîntru carele s-au rînduit acolo în ziua cea den-tîi. Şi să suiră fiii lui Israil şi plînsără înain-tea Domnului pînă sara şi întrebară întruDomnul, zicînd: "Au mai adaoge-voiu încă sămă apropiiu la războiu cu Veniamin, fratelemieu?" Şi zise Domnul: "Suiţi-vă cătră el".Şi să apropiară fiii lui Israil cătră fiii lui Venia- min întru ziua a doao. Şi ieşi Veniamin întru întimpinare lor de la Gavaa întruaceaeaş zi, a doao, şi au pierdut încă dennorod 18000 de oameni pre pămînt, toţ aceş-tea, cu sabiile zmulte. Şi să suiră toţi fiii luiIsrail şi tot norodul şi au venit la Vethil şi auplînsu şi au şezut înaintea Domnului şi aupostit în ziua aceaea pînă sara şi au adus arde-re-de-tot a mîntuirei înaintea Domnului. Şi au întrebat fiii lui Israil întru Domnul, şi acolo,sicriiul făgăduinţii Domnului Dumnezău, întruzilele acealea, Şi Finees, feciorul lui Elea- zar, fiiul lui Aaron, stînd înaintea lui în zileleacealea. Şi au întrebat fiii lui Israil întru Dom-nul, zicînd: "Au mai adaoge-voiu încă a ieşi larăzboiu cu fiii lui Veniamin, fratelui mieu, auconteni-voiu?" Şi zise Domnul: "Suiţi-vă şimîine voiu da pre dînsul întru mîna voastră".Şi au pus fiii lui Israil strajă împrejurul lui Gavaa. Şi s-au suit fiii lui Israil cătră Veniamin întru ziua a treia şi s-au rînduitcătră Gavaa, ca şi odată şi altădată. Şi ieşiră fiii lui Veniamin întru întimpinareanorodului şi să trasără afară den cetate şi auînceput a lovi den norod, răniţi, în ce chipodată şi altădată întru căi, carea iaste unasuindu-să la Vethil, iară alta, suindu-să laGavaa, întru ţarină, ca vro 30 de oameni întruIsrail. Şi zisără fiii lui Veniamin: "Să împiadică înaintea noastră, ca şi întîiu". Şi fiiilui Israil zisără: "Să fugim, ca să-i scoatemafară den cetate, la căi". Şi au făcut aşa. Şi tot omul lui Israil s-au sculat den locul lui şis-au tăbărît la Valthamar; şi straja lui Israil sălupta den locul lui, de cătră apusul lui Gavaa.Şi veniră dempotriva Gavaaii zeace mii de oameni aleş dentru tot Israilul Şi războiul să îngreuia. Şi ei n-au cunoscut că să aţîţăpreste ei răul. Şi au înfrînt Domnul pre Venia-min înaintea feaţii lui Israil şi au pierdut fiii luiIsrail întru Veniamin zua aceaea 25000 şi 100de oameni, aceştea toţi smulgînd sabie. Şi văzură fiii lui Veniamin cum s-au înfrînt; şi audat omul lui Israil lui Veniamin loc, căci aunedăjduit la straja carele au pus cătră Gavaa.Şi straja s-au pornit şi s-au răvărsat cătră Gavaa; şi mearsă straja şi au lovit cetateatoată cu gură de sabie. Şi sămnul era la omul lui Israil cătră strajă, sabie, ca să rădice eipară de fum de la cetate. Şi să întoarsă om israiltean la războiu şi Veniamin au început a lovipre cei răniţ întru omul lui Israil, ca vro 30 de oa-meni, căci au zis: "Însă bătîndu-să să bate î- <p 191>naintea noastră ca şi războiul cel dentî". Şisămnul să sui mai mult den cetate, stîlp defum; şi căută Veniamin dendărătul lui, şi iată,să sui săvîrşire cetăţii în ceriu. Şi om israil-tean s-au întors şi sîrgui omul Veniamin, şivăzură că s-au aţîţat lui răul. Şi au datdosul înaintea omului lui Israil la calea pus-tiiului; şi războiul au ajuns preste ei şi cei depren cetăţi surpa pre el, în mijlocul lor. Şi au tăiat pre Veniamin şi l-au gonit pre el de laNua denapoia lui, pînă în preajma lui Gavaa,ca să-l odihnească pre el odihnă; şi l-au călcatpre el pînă în preajma lui Gavaa, cătră răsări-tul soarelui. Şi au căzut de la Veniamin18000 de oameni, toţi aceştea oameni tari.Şi au căutat ceialalţi şi au fugit la pustiiu, lapiatra lui Remmon, şi l-au zdrumicat pre elîntru căi, 5000 de oameni; şi s-au lipit dena-poia lor pînă la Gadaam şi au ucis dentru ei2000 de oameni. Şi să făcură toţ ceia ce aucăzut întru Veniamin 25000 de oameni zmul-gînd sabie, în zua aceaea; tot aceştea, oame-nii puterii. Şi să abătură ceialalţi şi fugiră lapustiiu, la piatra lui Remmon, 600 de oameni;şi au şăzut la piatra lui Remmon patruluni. Şi omul lui Israil s-au înturnat la fiiilui Veniamin şi i-au lovit pre ei cu gură desabie, de la cetate, pre rîndu, pînă la dobitoc,pînă la tot ce s-au aflat la toate cetăţile; şicetăţile, cîte s-au aflat, le-au ars cu foc.<Cap XXI>Şi fiii lui Israil s-au jurat în Masifa,zicînd: "Om dentru noi nu va da prefata lui lui Veniamin întru fămeaie".Şi au mers tot nărodul la Vethil şi auşăzut acolo pînă sara înaintea luiDumnezeu şi au rădicat glasul lor şi au plînsplînsoare mare şi au zis: "Pentru căci,Doamne, Dumnezeul lui Israil, s-au făcutaceasta astăzi întru Israil, a să strica întruIsrail un fealiu?" Şi fu a doo zi, şi să mînecănărodul şi zidiră acolo jîrtăvnic şi au adusardere-de-tot a mîntuirei. Şi au zis fiii luiIsrail: "Cine e cela ce nu s-au suit întruadunare,dentru toate fealiurile lui Israil, cătrăDomnul?" Căci jurămîntul mare era celuia cenu s-au suit cătră Domnul la Masifa, zicînd:"Cu moarte să moară". Şi s-au mîngîiat fiiilui Israil pentru Veniamin, fratele lor, şizisără: "Rîdicatu-s-au astăzi un fealiu dentruIsrail; ce vom face acestora ce au rămas, pentrufămei? Şi noi ne-am jurat Domnului ca să nule dăm lor dentru featele noastre întru fămei".Şi ziseră: "Carea iaste una den fealiurile lui Israilcarea nu s-au suit cătră Domnul la Masifa?"Şi iată, n-au venit om la tabară de la Iavis a luiGalaad, la adunare. Şi să socoti nărodul şi, iată, nu era acolo om dentru ceia ce lăcuiescuîn Iavis a lui Galaad. Şi au trimis acolo adu- narea 12000 de oameni dentru fiii puterii şiporunci lor, zicînd: "Păsaţ şi loviţ pre toţi ceiace lăcuiescu în Iavis a lui Galaad, cu gură desabie, şi pre muieri şi pre nărod. Şi acesta e cuvîntul carele veţ face: tot bărbatul şi toatămuiarea carea cunoaşte patul bărbatului săprocleţiţi, iară pre fecioare să le cruţaţ". Şi aufăcut aşa. Şi au aflat dentru ceia ce lăcuia în Iavis Galaad 400 de feate fecioare, carele n-auconoscut bărbaţ la patul bărbatului, şi le-auadus pre eale la tabără la Silo, carea iaste înpămîntul lui Hanaan. Şi au trimis toată adunarea şi au grăit cătră fiii lui Veniamin,ceia de la piatra lui Remmon, şi i-au chematpre ei la pace. Şi să întoarse Veniamin cătră fiii lui Israil în vreamea aceaea şi au datlor muierile carele era dentru muierile luiIavis Galaad şi le-au plăcut lor aşa. Şi nărodul s-au mîngîiat pre Veniamin, căci aufăcut Domnul tăiare întru fealiurile luiIsrail. Şi ziseră cei bătrîni ai adunării: "Ce vom face celor rămaş, pentru fămei? Căci s-au stins dentru Veniamin muiare şi cum vafi moştenire mîntuită lui Veniamin şi să nu săstingă fealiu dentru Israil? Şi noi nu vom putea să le dăm lor muieri dentru featelenoastre, căci am jurat fiilor lui Israil, zicînd:Blestemat cela ce dă muiare lui Veniamin"'.Şi zisără: "Iată, praznic Domnului la Silo, den zile în zile, carea iaste de cătră miazănoapte aiVethil, despre răsărita soarelui, în răspîntiadrumului ce să suie de la Vethil Sichima, şi dela răsărita Levonei". Şi au poruncit fiilor lui Veniamin, zicînd: "Păsaţ şi vă ascundeţ învii. Şi veţ vedea şi, iată, deaca vor ieşi fea- tele celor ce lăcuiescu în Silo, jucînd cu dan-ţuri, şi veţ ieşi den vii şi răpiţ voao, om luifămeaie dentru featele lui Salom; şi veţimearge la pămîntul lui Veniamin. Şi va fi cînd vor veni taţii lor au fraţii lor să să judececătră noi, şi vom zice cătră ei: 'Miluiţi pre ei,căci n-au luat om muiarea lui la războiu, căcinu voi le-aţi dat lor, căci n-aţi greşit"'. Şi au făcut aşa fiii lui Veniamin şi au luat muieridupă numărul lor; dentru cealea ce juca,dentru acealea au hrăpit; şi s-au dus şi s-auîntors la moştenirea lor şi au tocmit cetăţileşi au lăcuit întru eale. Şi au îmblat de acolo fiii lui Israil în vreamea aceaea, omla fealiul lui şi la rudenia lui; şiieşi de acolo omul la moştenirea lui.În zilele acealea nu era împăratîntru Israil, omul ce e direptîn ochii lui făcea.<p 192><Cr Ruth>RUTH<Cap I>Şi fu în zilele cînd judeca judecători, şisă facu foamete pre pămînt; şimearse om den Vithleaemul Iudei casă nemerniceasca în ţarena lui Moav?el şi muiare lui şi amîndoi fecioriilui. Şi numele omului, Avimeleh, şi numelemuierii lui, Noemin, şi numele celor doi fecioriai lui, Maalon şi Heleon, efrateani den Vithleaemul Iudei; şi veniră la ţarena lui Moav, şiera acolo. Şi muri Elimeleh, bărbatul Noe-minnii, şi rămase ea şi amîndoi feciorii ei. Şi luară lor fămei moaviteance, numele uniia,Orfa, şi numele ai doilea, Ruth; şi lăcuiră acolovreo 10 ani. Şi muriră amîndoi, Maalon şiHeleon, şi rămase muiarea de barbatul ei şi deamîndoi feciorii ei. Şi să sculă ea şi amîn-doao nororile ei, şi sa întoarsără den ţarenalui Mouv, pentru căci au auzit în ţarena luiMoav cum au socotit Domnul nărodul Lui, casă le dea lor pîini. Şi ieşi den locul unde eraea acolo, şi amîndoao nurorile ei - împreunăcu ea. Şi mergea pre cale ca să să întoarc înpămîntul Iudei, şi zise Noemin amînduroranororelor ei: "Păsaţ dară, întoarceţi-văfieştecare la casa cea părintească a ei, să facăDomnul cu voi milă, în ce chip aţ făcut cu ceimorţi şi cu mine. Dea Domnul voao şi săaflaţ odihnă, fiecarea în casa bărbatului ei". Şi foarte le sărută pre eale, şi ridicară glasul lorşi plînseră. Şi ziseră ei: "Au nu cu tine nevom întoarce la norodul tău?" Şi zise Noe-min: "Întoarceţi-vă dară, featele meale,pentru căci meargeţ cu mine? Au doară încăîm sînt mie feciori în pîntecele mieu, şi vor fivoao bărbaţi? Întoarceţi-vă dară, featelemeale, pentru aceaea căci am îmbatrînit, ca sănu fiu eu de bărbat. Pentru căci am zis: 'Amvîrstă ca să fiu eu la bărbat şi aş fi îngreuiatăcu bărbat şi voiu naşte feciori, au doara îi veţaştepta pînă vor creaşte mari? Şi lor va veţopri, ca să nu va faceţ la bărbat? Nu, featelemeale, pentru căci mi s-au amărît foartepentru voi, pentru căci ieşi întru mine mînaDomnului". Şi rîdicară glasul lor, şi plîn-seră încă, şi săruta Orfa pre soacra-sa şi să întoarse la norodul ei, şi Ruth mearse cu dînsa.Şi zise Noemin cătră Ruth: "Iată, s-auîntors cumnată-ta cătră norodul ei şi cătră bo-zii ei; întoarce-te dară şi tu înapoia cumnateitale". Şi zise Ruth: "Să nu mă întimpine premine ca să las pre tine, ca să mă întorc dennapoia ta; căci tu unde vei mearge, voiu mearge,şi unde te vei sălaşlui, mă voiu sălăşlui; norodultău, nărodul mieu, şi Dumnezăul tău, Dumne-zeul mieu. Şi unde vei muri, voiu muri,şi acolo mă voiu îngropa. Aceastea să-m facămie Domnul şi aceastea să-m adaogă, cămoartea va împărţi întru mijlocul tău şi întrual mieu". Şi văzînd cum să întăreaşte ea să meargă cu ea, au încetat ca să mai grăiascăcătră dînsa. Şi mearseră amîndoao, pînă au sosit eale la Vithleaem. Şi fu după ce au veniteale la Vithleaem, şi au răsunat toată cetateapentru dînsele şi ziseră: "De iaste aceastaNoemin?" Şi zise cătră eale: "Nu mă chemaţi Noemin, chemaţi-mă Cea Amară, căci s-auamărît întru mine Cel Destul foarte. Eu plină m-am dus, şi deşartă m-au întors Dom-nul. Şi pentru ce mă chemaţi Noemin? ŞiDomnul m-au smerit pre mine şi Cel Destulm-au chinuit". Şi să întoarse Noemin şi Ruth Moaviteanca, nora ei, împreună cudînsa, întorcîndu-se den ţarina lui Moav; şiaceastea au sosit la Vithleaem la începutulseacirii de orzu.<Cap II>Şi Noeminii - om conoscut bărbatului ei. Şi omul, tare în vîrtute, den rudenialui Elimeleh, şi numele lui, Vooz. Şi zise Ruth Moaviteanca, cătră Noe-min: "Să mă duc dară la ţarină şi voiuculeage den spice dup	 urmă, unde voiu aflahar întru ochii lui". Şi zise ei: "Pasă, fata mea". Şi mearse. Şi mergînd, adună în ţarinaîn urma seceratorilor; şi căzu întru nemerireîn partea ţarinii lui Vooz, celuia den rudenialui Elimeleh. Şi iată, Vooz au venit de la Vithleaem şi zise secerătorilor: "Domnul, cuvoi". Şi zisera lui: "Blagoslovească-te Dom-nul". Şi zise Vooz copilaşului lui celuia ce era ispravnic preste secerători: "Cine e tine-reao aceasta?" Şi răspunse copilasul cela ce sta preste secerători şi zise: "CopilaşaMoaviteanca iaste, ceaea ce s-au întors cuNoemina den ţarina lui Moav, Şi zise:'Aduna-voiu dară şi voiu culeage în znopidenapoia celora ce seacera'. Şi veni şi stătu dedimeneaţa pînă în sară, nu odehni în ţarinănemică". Şi zise Vooz cătră Ruth: "Nu ai auzit, fata mea? Să nu mergi la altă ţarină săculegi, şi tu să nu mergi de aicea; aici să telipeşti împreună cu featele meale. Şi ochii tăi - la ţarină, unde vor secera, şi vei meargedenapoia lor. Iată, am poruncit copilaşilor casă nu se atingă de tine. Şi cînd vei înseta, şi veimearge la vase şi vei bea de unde vor lua apăşi copilaşii". Şi căzu preste faţa ei şi să închinăpreste pămînt şi zise cătră el: "Ce căci am aflathar întru ochii tăi, ca să mă cunoşti pre mine? Şieu sînt streină". Şi răspunse Vooz şi zise ei: "Cu veaste mi s-au povestit cîte ai făcut cusoacra ta, după ce au murit bărbatul tău, şicum ai lăsat pre tatăl tău şi pre maica ta, şipămîntul naştirei tale, şi ai mers cătră norodulcarele n-ai ştiut de ieri şi de alaltaieri. Să <p 193> plătească Domnul lucrul tău şi facă-se plata taplină de la Domnul Dumnezăul lui Israil, cătrăCarele ai venit, ca sa nedejduieşti supt arepileLui" Şi ea zise: "Sa fiu aflat har întru ochiităi, doamne! Căci m-ai mîngîiat şi căci ai grăitpre inema roabei tale, şi,iată, eu nu voiu fi cauna dentru roabele tale!". Şi zise ei Vooz:"Acum iaste ceasul de mîncat. Apropie-tedară aici şi vei mînca den pîinele meale şi veiîntinge pîinea ta în oţet". Şi şăzu Ruth de latu-rea seciărătorilor şi-i frînse ei Vooz pîine, şimîncă şi să sătură şi rămase. Şi să sculă aculeage şi porunci Vooz copilaşilor lui, zicînd:"Şi pentre snopi să adune şi să nu o ruşinaţpre dînsa. Şi tiind ţineţ, şi încă puind, veţpune ei de ceale frînte, şi lăsaţi-o pre dînsa şiva mînca şi va aduna, şi să nu o dojănit preea". Şi adună în ţarenă pînă în sară, şi bătuceale ce au strîns, şi să făcu ca o ifi de orz.Şi rădică şi întră în cetate şi văzu soacră-saceale ce au adunat. Şi aducînd Ruth au dat eicarele au lăsat, den carele s-au săturat. Şizise ei soacră-sa: "Unde ai adunat astăzi şiunde ai făcut? Fie cela ce te-au cunoscut bla-goslovit". Şi spuse Ruth soacră-sa unde aufăcut Şi zise: "Numele omului cu carele am fă-cut astăzi, Vooz". Şi zise Noemin norori-sa: "Blagoslovit iaste Domnului, pentru căcin-au lăsat mila Lui cu cei vii şi cu cei morţi".Şi zise ei Noemin: "Apropie-să noao omul,dentru rudeniile noastre iaste". Şi ziseRuth cătră soacră-sa: "Şi încă, căci au zis cătrămine:"Cu featele meale să te lipeşti, pînă vorsfîrşi toată seacerea carea iaste la mine"'.Şi zise Noemin cătră Ruth, noru-sa: "Bine,fata mea, căci ai ieşit cu featele lui şi nu te vorcălca pre tine de tot într-alte ţareni". Şi sălipi Ruth cu featele lui Vooz, a aduna pînă asăvîrşi seacerea orzului şi seacerea grîului.<Cap III>Şi şăzu împreună cu soacră-sa şi zise eiNoemin, soacră-sa: "Fata mea, sănu-ţ cercu ţie odihnă, pentru ca binesă ţi să facă? Şi acum, au doarăVooz nu iaste cunoscut noao, unde aifost cu featele lui? Iată, el vîntură aria orzuluiîntr-această noapte. Iară tu să te scalzi şi săte ungi şi vei pune prejur tine îmbrăcăminteata şi te vei sui pre arie. Să nu te cunoşti omu-lui, pîna va săvîrşi el a mînca şi a bea. Şi vafi culcîndu-să el, şi vei cunoaşte locul undedoarme acolo, şi vei mearge şi vei descopericeale de lîngă picioarele lui şi vei dormi şi el vaspune ţie ceale ce vei face". Şi zise Ruth cătrăea: "Toate cîte-m vei zice mie voiu face". Şi să pogorî la arie, şi făcu după toate cîte i-au po-runcit ei soacră-sa. Şi mîncă Vooz şi bău şi săveseli inema lui şi veni să doarmă într-o partea clăditurii; şi ea veni pre ascuns şi descopericeale de lîngă picioarele lui şi să culcă. Şi fu la miazănoapte, şi să spămîntă omul şi să tur-bură şi, iată, muiare dormiia la picioarelelui. Şi zise: "Cine eşti tu?" Şi ea zise: "Eu sînt Ruth, roaba ta, şi vei învăli cu aripa tapreste roaba ta, pentru că rudenie eşti tu".Şi zise Vooz: "Blagoslovită tu Domnului Dumnezeu, fata mea, pentru că ai îmbunăţitmila ta cea de apoi decît cea dentîi, ca să numergi tu după tineri, macară sărac, macarăavut. Şi acum, fata mea, nu te teame, toate cîte vei zice face-ţ-voiu ţie, pentru că ştie totfealiul nărodului mieu că muiare a puterii eştitu. Şi acum, adevărat rudenie eu sînt; şiîncă iaste rudenie mai aproape decît mine.Mîi noaptea, şi va fi, demineaţă, de te va rudi,bine, rudească-te, iară de nu va vrea să terudească, rudi-te-voiu eu, viu Domnul!Dormi pînă dimineaţa!" Şi dormi lîngăpicioarele lui pînă dimeneaţă; şi ea să sculădimeneaţa mai nainte decît a cunoaşte om preaproapele lui. Şi zise Vooz: "Să nu să cunoascăcum au venit muiarea la arie!" Şi zise ei:"Adu-ţi fota de preste tine şi ţine pre ea". Şi eaţinu pre ea, şi măsură 6 de orzu şi puse presteea şi întră în cetate. Şi Ruth au întrat lasoacră-sa şi ea zise: "Ce iaste, fata mea?" Şi-ispuse toate cîte au făcut ei omul. Şi zise ei:"Ceale 6 de orzu aceastea mi-au dat mie, căceau zis cătră mine: 'Să nu întri deşartă la soa-crăta"'. Şi ea zise: "Şăz, fata mea, pînă a te conoaşte pre tine cum va cădea cuvîntul,pentru că nu se va potoli omul, pînă se vasăvîrşi cuvîntul astăzi".<Cap IV>Şi Vooz să sui pre poartă şi şăzu acoloşi,iată, rudenia mergea pre aproape,de carele au zis Vooz. Şi zise cătrădînsul Vooz: "Abătîndu-te, şăziaicea". Şi el să abătu şi şăzu. Şiluo Vooz 10 oameni den cei mai bătrîni aicetăţii şi zise: "Şădeţi aicea". Şi şăzură, şi ziseVooz rudeniei: "Partea ţarenii carea iaste a fratelui nostru, a lui Elemeleh, care au datNoemin, ceiia ce s-au întors den ţarina luiMoav, şi eu am zis: 'Descoperi-voiu ureacheata, zicînd: Ia-ţi, înaintea celora ce şăd şi înain-tea celor mai bătrîni ai norodului mieu. De vei să rudeşti, rudeaşte, iară de nu vei sărudeşti, spune-mi, şi voiu conoaşte; că nu iasteafară den tine a rudi, şi eu sînt după tine"'.Şi el zise: "Eu sînt şi voiu rudi". Şi zise Vooz: "În ziua ce ai luat ţarina den mîna Noeminii, şide la Ruth Moaviteanca, muiarea celui mort, premoştenirea lui să agonisesti ţie, ca să rădici nu-<p 194>mele celui mort preste moştenirea lui". Şizise rudenia: "Nu voiu putea să rudesc mie,pentru ca să nu stric moştenirea mea;rudeaşte tu ţie rudenia mea, căci nu voiuputea să rudesc". Şi aceasta e direptareînainte întru Israil, preste rudenie şi presteschimbare să stea tot cuvîntul, şi dezlegaomul încălţemintea lui şi da aproapelui săuceluia ce rudiia rudenia lui, şi aceasta e mărtu-rie întru Israil. Şi zise rudenia lui Vooz: "Iaţie rudenia mea". Şi dezlegă încălţemintea luişi deade lui. Şi zise Vooz celor bătrîni şi latot norodul: "Mărturi voi astăzi cum am ago-nisit toate ale lui Elemeleh şi toate cîte sînt alelui Helon şi ale lui Maalon den mîna Noemi-nii. Şi pre Ruth Moaviteanca, pre muiarealui Maalon, am luat mie fămeaie, ca să rădicnumele celui mort pre moştenirea lui şi nu vaperi numele celui mort dentru fraţii lui şi denbrîul locului lui, mărturi voi astăzi". Şi răs-punseră tot norodul şi ziseră cei den poartămarturi, şi cei bătrîni ziseră: "Dea Domnulmuiarea ta, ceaea ce întră în casa ta, ca Rahilşi ca Lia, carele au zidit amîndoao casa luiIsrail, şi au făcut puteare în Iefratha şi va finume în Vithleaem. Şi facă-se casa ta cacasa lui Feres, pre carele au născut ThamarIudei, den sămînţa ta să-ţ dea ţie Domnul, dencopilaşa aceasta, feciori". Şi luo Vooz preRuth şi-i fu lui muiare şi întră la dînsa şi-ideade ei Domnul naştere şi născu feciori.Şi ziseră muierile cătră Noemin: "Blagos-lovit Domnul, Carele n-au stricat ţie astăzirudenia şi să să cheame numele tău întruIsrail! Şi va fi ţie întru cela ce întoarcesufletul şi ca să hrănească bătrîneaţele tale,căci noru-ta, ceaea ce te-au iubit pre tine, aunăscut fecior, carea iaste ţie mai bună decît 7feciori". Şi luo Noemin copilaşul şi-l puseîn sînul ei şi fu lui ca o doică. Şi-i numiră luivecinele numele, zicînd: "Născu-se feciorNoeminii!" Şi numiră numele lui Ovid. Acestae tatul lui Iesei, tatul lui David. Şi aceastea-snaşterile lui Fares: Fares au născut preEsrom, şi Esrom au născut pre Aram, şi Aramau născut pre Aminadav, şi Aminadav aunăscut pre Naason, şi Naason au născutpre Salmon, şi Salmon au născutpre Vooz, şi Vooz au născutpre Ovid, şi Ovid au născutpre Iesei, şi Iesei aunăscut pre David.<Cr Împ1>A ÎMPARĂTIILOR, CEA DENTIIU<Cap I>Şi fu un om den Armathem Sifa, den muntele lui Efraim, şi numele lui,Elcana, fecior lui Ieremeilu, al fecio-rului lu Iliu, fecioru lui Thoche, înNasiv den Armathem, den muntelelui Efraim. Şi la acesta, doao muieri, numeleuniia, Anna, şi numele al doilea, Fenana. Siera la Fenana copii, şi la Anna nu eracopilu. Şi să suia omul acela den zile în zile,den cetatea lui, den Armathem, a se închina şia jîrtvui Domnului Dumnezăului Savaoth înSilom. Şi acolo Ili şi cei  feciori ai lui, Ofni şiFinees, preoţii Domnului. Şi fu o zi şi jîrtviElcana şi au dat Fenanii, fămeii lui, şi la toţi fiiiei, şi featelor ei, părţi. Şi Annii au dat parte, după obraz, căci nu era la ea copil, însăcăci pre Anna o iubiia Elcana decît preFenana mai mult, şi Domnul au închis cealede prejur zgăul ei. Căci n-au dat ei Domnulcopil după primejdia ei şi după scîrba primej-ţiei ei, şi să întrista pentru aceasta, căci au în-chis Domnul ceale de împrejurul zgăului ei, casă nu-i dea ei copil. Aşa făcea den an în an,cînd să suiia la Casa Domnului, şi sa mîhniia,şi plîngea, şi nu mînca. Şi zise ei Elcana,bărbatul ei: "Anna!" Şi zise: "Iată eu,doamne". Şi zise ei: "Ce iaste ţie căci plîngi?Şi pentru ce nu mănînci? Şi pentru căci tebate inima ta? Nu sînt eu mai bun ţie decîtzeace fii?" Şi să sculă Anna după ce au mîncat ei la Silom şi stătu înaintea Domnului,şi Ili preotul şedea pre jăţiu, la pragurile por-ţilor besearicii Domnului. Şi ea, amărîtă la suflet, şi s-au rugat cătră Domnul şi plîngîndau plîns Şi s-au rugat rugă Domnului, zicînd: "Adonai Doamne, Eloi Savaoth, de veicăutînd căuta pre smerenia roabei Tale şi-T*vei aduce aminte de mine şi nu vei uita roabaTa şi vei da roabei Tale sămînţă de bărbat, şi-lvoiu da ţie înaintea Ta, dat pînă în ziua morţiilui', şi vin şi îmbătare nu va bea şi hier nu se vasui pre capul lui". Şi fu cînd înmulţi rugîndu-se înaintea Domnului, şi Ili preotulpăzi gura ei. Şi ea grăiia întru inima ei şi buzele ei să clătiia, şi glasul ei nu se auziia; şi oascultă pre ea Domnul, şi o socoti pre ea Ili cao beată. Şi zise ei copilaşul lui Ili: "Pînă cînd te vei îmbăta? Rădică-ţ vinul tău şi pasăden locul Domnului!" Şi răspunse Anna şi zise: "Nu, doamne, fămeaie întru nesilnicăzi sînt eu, şi vin şi îmbătare n-am băut şirăvărsu sufletul mieu înaintea Domnu-lui. Nu da pre roaba ta întru fata pă- <p 195> gînăă, căci den mulţimea multelor ziselormeale şi den mulţimea mîhnirii meale, m-amtopit pînă acum'. Şi răspunse Ili şi zisecătră ea: "Pasă întru pace, Dumnezeul luiIsrail să-ţ dea ţie toată cearerea ta car-ea aicerşut de la El". Şi zise Anna: "Aflat-auroaba ta har întru ochii tăi!" Şi mearse muia-rea în calea ei şi întra la popasul ei şi au mîn-cat cu bărbatul ei şi au băut, şi fata ei nu s-aumai izmenit încă. Şi mînecîndu-se demi-neaţa, să închinară Domnului şi mearsără precalea lor. Şi întră Elcana în casa lui, Arima-them, şi cunoscu Elcana pre muiarea lui,Anna, şi-Ş adusă aminte de ea Domnul, şizemisli. Şi fu în vreamea zilelor, şi născufecior şi numi numele lui Samuil, zicînd ca:"De la Domnul Dumnezeu Savaoth l-am cer-şut pre el". Şi s-au suit omul Elcana şi toatăcasa lui la Silom, să jîrtvuiască jîrtva zilelor şirugile lui şi toate zecile pămîntului lui. ŞiAnna nu s-au suit cu el, căci au zis bărbatuluiei: "Pînă să va sui pruncul de-l voiu înţărcapre el, şi să va ivi feaţei Domnului şi va şadeapînă în veac acolo". Şi zise Elcana, bărba-tul ei: "Fă ce e bine în ochii tăi, şăzi pînă undevei înţarca pre el, ce să întărească Domnul ceau ieşit den gura ta!" Şi au şăzut muiarea şi daţîţă feciorului ei, pînă l-au înţărcat pre el. Şisă sui împreună cu el în Silom, cu viţel de treiani şi cu pîine şi cu ifi de făină curată şi cu bur-duf de vin. Şi au întrat în Casa Domnului, înSilom, şi copilaşul împreună cu ei; şi au adusînaintea Domnului, şi au junghiat tată-săujîrtva carea făcea den zile în zile Domnului, şiaduse copilaşul şi au junghiat viţelul. Şi auadus Anna, maica copilaşului, cătră Ili, Şizise: "Întru mine, doamne! Viu e sufletul tău,eu sînt muiarea ceaea ce au stătut înaintea taîmpreună cu tine, cînd m-am rugat cătrăDomnul. Pentru copilaşul acesta mă rugam,şi au dat mie Domnul cearerea mea, care amcerşut de la Dînsul. Şi eu aduc pre el Dom-nului toate zilele carea trăiaşte el, slujbaDomnului". Şi s-au închinat acolo Domnului.<Cap II>Şi să rugă Anna şi zise: "Întăritu-s-auinema mea întru Domnul, înălţă-secornul mieu întru Dumnezenl mieu;lărgi-se asupra vrăjmaşilor miei guramea, căci m-am bucurat întru mîntui-rea Ta! Căci nu iaste sfînt ca Domnul şi nuiaste dirept ca Dumnezeul nostru şi nu iastesfînt, afară den Tine! Nu vă lăudaţ, nicigrăiţ nalte întru covîrşîre şi să nu iasă maregraiu den rostul vostru, căci Dumnezeulcunostinţelor - Domnul, şi Dumnezeu gătindispravile Sale. Arcul celor tari au slăbit,şi cei slabi s-au încinsu cu puteare. Ceiplini de pîine să împuţinară, şi cei flămînzi aulăsat pămîntul; căci stearpă au născut şapte,şi cea multă întru fii au slăbit. Domnulomoară şi învie, pogoara în iad şi suie.Domnul sărăceaste şi îmbogăţeaşte, sme-reaşte şi înalţă. Rădică de la pămînt presărac şi den gunoiu scoalaăpre sărac ca să şazăel cu silnecii norodului şi scaun de măriremoştenind lor. Dînd rugă celui ce să roagăşi blagoslovi anii direpţilor, căci nu cu vîrtuteae omul tare, Domnul slab va face pre potriv-necul Lui, Domnul sfînt. Nu se laude înţe-leptul întru înţelepciunea lui şi nu se laudetarele întru tăria lui şi nu se laude bogatulîntru bogăţia lui, Ce întru aceasta să să laude cela ce să laudă: întru a priceape şi aconoaşte pre Domnul şi a face judecată şidireptate întru mijlocul pămîntului. Dom- nul S-au suit în ceriu şi au tunat, Acesta vajudeca marginea pămîntului, dirept fiind, şi dăvîrtute împăraţilor noştri şi va înălţa cornulunsului Lui". Şi lăsară pre el acolo înaintea Domnului şi se duse la Arimathem, şi copila-şul slujiia feaţii Domnului înaintea lui Ili preo-tul. Şi fiii lui Ili preotul - fii păgîni, neştiind pre Domnul. Şi venitul preotului, de la oameni, de la tot cela ce jîrtvuia; şi veniiacopilaşul preotului, daca fierbea carnea, şiundiţa cu 3 dinţi, în mîna lui, Şi o sloboziiapre ea în căldarea cea mare sau în tengire sauîn oală şi tot ce să suia în undiţă îş lua lui preo-tul; ca aceastea făcea la tot Israilul, celora ceveniia a face jîrtvă Domnului în Silom. Şi mai nainte decît a să tămîia seul, veniia copila-şul preotului şi zicea omului ce jîrtvuia decarne să frigă preotului: "Şi nu voiu lua de latine carne hiartă den căldare". Şi zicea omul cela ce jîrtvuia: "Tămîiască-se întîiu,dară, cum se cuvine seul, şi atuncea ia ţiedentru toate carele pohteaşte sufletul tău!" Şizise: "Ba, că acum vei da, iară de nu, voiu luacu tărie!" Şi era păcatul copilaşilor mare înaintea Domnului foarte, căci nu socotiiajîrtva Domnului. Şi Samuil era slujind înaintea Domnului, copilaşul încins cu efud dein, Şi veşmînt mic au făcut lui maica lui, şi aducea lui den zi în zi, cînd să suia ea cu băr-batul ei a jîrtvui jîrtva zilelor. Şi blagoslovi Ili pre Elcana şi pre fămeaia lui, zicînd: "Să-ţrăsplătească Domnul sămînţă dentru fămeaiaaceasta, pentru datoria ce ai dat Domnului!"Şi s-au dus omul la locul lui. Şi au socotit Domnul pre Anna, şi au zemislit şiau născut încă 3 feciori şi 2 feate, şi să măricopilaşul Samuil înaintea Domnului. Şi Ili - bătrîn foarte, şi au auzit ceale ce făceafiii lui fiilor lui Israil, toate, şi cum dor-<p 196>miia împreună fiii lui cu muierile ceale ce dvo-riia lîngă uşăle cortului mărturiei; şi zise lor:"Pentru căci faceţi după cuvîntul acesta careleeu auzu den rostul a tot nărodul Domnului?Nu, feţii miei, nu, căci nu e bun auzul careleauzu pentru voi; nu faceţ aşa, căci nu sîntbune auzirile carele eu auz, ca să faceţ noro-dul să nu slujască nărod la Dumnezău. Deva greşind va greşi om la om, şi se vor rugapentru el Domnului; şi de va greşi Domnuluiom, cine se va ruga pentru el?" Şi nu ascultaglasul tatului lor, căci vrînd vrea Domnul să-istrice pre ei. Şi copilaşul Samoil mergeamărindu-se şi era bun cu Domnul şi cu oame-nii. Şi veni omul lui Dumnezău cătră Ili şizise: "Aceastea zice Domnul: 'DescoperindM-am descoperit cătră casa tătîne-tău, fiind eiîn pămîntul Eghipetului robi casei lui Faraon.Şi am ales casa tătîne-tău dentru toate caselelui Israil, Mie să-M prioţască, ca să să suie prejîrtăvnicul Mieu şi să tămîiaze cu tămîie şi sărîdice efud înaintea Mea. Şi am dat casei tătî-ne-tău toate ale focului fiilor lui Israil, întrumîncare. Şi pentru căci ai căutat prestetămîia Mea şi la jîrtva Mea cu neruşinat ochiuşi ai slăvit pre fiii tăi mai vîrtos decît pre Mine,să vă îngrăşaţ începătura a toată jîrtva luiIsrail înaintea Mea? Pentru aceaea,aceasta zice Domnul Dumnezăul lui Israil:Zis-am: Casa ta şi casa tătîne-tău va petreaceînaintea Mea pînă în veacu! Şi acum ziceDomnul: Nice într-un chip Mie, căci numaipre ceia ce vor mări pre Mine voiu mări, şicela ce Mă defaimă pre Mine se vanecinsti. Iată, vin zile şi voiu surpa semen-ţia ta şi semenţia casei tătîne-tău, şi nu va fiţie bătrîn în casa ta. Vei prăvi întărireabesearecilor întru toate cîte vei îmbunătăţipre Israil şi nu va fi bătrîn în casa ta în toatezilele, Şi om nu va surpa ţie de la jîrtăvni-cul Mieu toate zilele, ce ca să lipsască ochii luivoiu face şi să să surpe sufletul lui, şi toatăpresosala casei tale vor cădea întru sabiaoamenilor. Şi acesta ţie semnul carele vaveni preste aceşti 2 fii ai tăi, Ofni şiFinees: Întru o zi vor muri amîndoi. Şi voiurîdica Mie preot credincios, carele toate cealedentru inima Mea şi dentru sufletul Mieu vaface, şi voiu zidi Mie casă credincioasă şi vapetreace înaintea unsului Mieu toate zilele.Şi va fi tot cel rămas întru casa ta vaveni să să închine lui, cu un ban deargint şi cu o pîine, zicînd:'Leapădă-mă la una den preoţiile tale să mănîncu pîine!"'<Cap III>Şi copilaşul Samoil era slujind Domnu- lui, înaintea lui Ili preotul; şi cuvîntulDomnului era cinstit întru zilele acea-lea, nu era videnie să aleagă. Şi fuîn ziua aceaea, şi dormiia Ili întru locullui şi ochii lui au început a se îngreuia. Şi nu putea să vază şi sfeaşnicul Domnului mainainte de ce să stingea, şi Samoil dormiia înbeseareca Domnului, unde era sicriiul luiDumnezău, Şi grăi Domnul: "Samoil, Samoil!" Şi zise: "Iată eu!" Şi alergă cătră Ili şi zise: "Iată eu, ce m-ai chemat?" Şi ziseIli: "Nu te-am chemat, întoarce-te de dormi!"Şi să întoarse de dormiia, şi adaose încă Dom-nul a chema pre Samoil şi-l chemă: "Samoil,Samoil!" Şi să duse la el al doilea rînd şi zise:"Iată eu, ce m-ai chemat?" Şi zise: "Nu te-amchemat, fiiule, întoarce-te şi dormi!" ŞiSamoil - mai nainte decît a cunoaşte pre Dum-nezău şi mai nainte de a i se arăta lui cuvîntulDomnului. Şi adaose Domnul a chema preSamoil al treilea rînd, şi să sculă şi mearsecătră Ili şi zise: "Iată eu, ce m-ai chemat?" Şicunoscu Ili că Domnul au chemat pre copilaş.Şi zise Ili lui Samoil: "Întoarce-te şi dormi,fiiule, şi va fi de te va chema Cela ce te cheamă,şi vei zice: 'Grăiaşte, Doamne, căci aude robulTău!"' Şi mearsă Samoil şi dormi în locullui. Şi veni Domnul şi Să aşăză şi-l chemăpre el ca şi o dată şi altă dată: "Samoil,Samoil!"Şi zise Samoil: "Grăiaşte, că ascultărobul Tău!" Şi zise Domnul cătră Samoil:"Iată, Eu fac cuvintele Meale întru Israil, cîttot cela ce va auzi pre eale vor răsuna amîn-doao urechile lui. În ziua aceaea voiurădica asupra lui Ili toate cîte am grăit, în casalui; înceape-voiu şi voiu săvîrşi. Şi amporuncit lui cum voiu izbîndi Eu preste casalui, pînă în veaci, întru strîmbătăţile fiilor lui,carele au cunoscut; căci grăind de rău preDumnezeu fiii lui, şi nu-i învăţa pre ei. Şi nici aşa, M-am jurat casei lui Ili, de să va iertastrîmbătatea casei lui Ili, întru tămîie şi întrujîrtvile lui, pînă în veac". Şi doarme Samoilpînă dimineaţă şi să mînecă dimineaţa şideşchise uşile Casei Domnului. Şi Samoil sătemu să spuie videnia lui Ili. Şi zise Ili cătră  Samoil: "Samoile, fiiule!" Şi zise: "Iatăeu!" Şi zise: "Ce e cuvîntul ce s-au grăit cătră tine? Să nu ascunzi dară de cătră mine!Aceastea să-ţ facă Dumnezeu şi aceastea să-ţadaogă, de vei ascunde de la mine cuvînt,dentru toate cuvintele ce s-au grăit cătră tine,întru urechile meale!" Şi spuse Samoil lui Ili toate cuvintele şi n-au ascuns de cătră el, şizise Ili: "Domnul sîngur binele înaintea Lui vaface". Şi să mări Samoil şi era Domnul cu el şi n-au căzut dentru toate cuvintele lui preste pă-<p 197>mînt. Şi au cunoscut tot Israilul, de la Danşi pînă la Virsavie, cum e credincios Samoilîntru proroc a să face Domnului. Şi Săadaosă Domnul a Să arăta în Silom; căci S-audescoperit Domnul cătră Samoil în Silom,după cuvîntul Domnului; şi să încrezu Samoilca să să facă întru proroc Domnului, întru totIsrailul, de la marginea pămîntului, pînă lamargine. Şi Ili - bătrîn foarte, şi feciorii luimergînd mergea şi rea calea lor înainteaDomnului.<Cap IV>Şi să făcu în zilele acealea, şi să adunarăcei streini de fealiu asupra lui Israilîntru războiu; şi ieşi Israil întru timpi-narea lor, întru războiu, şi să tăbărîrăla Avinezer. Şi cei streini de fealiu sătăbărîră la Afec. Şi să rînduiră cei streinide fealiu de războiu asupra lui Israil şi săînfrînsă războinl şi greşi om israil înainteacelor streini de fealiu şi să răniră întru rîn-duială, la cîmpu, 000 de oameni. Şi veninărodul la tabără şi zisără bătrînii lui Israil:"Întru ce ne-au lovit pre noi Domnul astăziînaintea celor streini de fealiu? Să luom cătrănoi chivotul Dumnezeului nostru den Silom şisă iasă den mijlocul nostru şi ne va mîntui denmîna vrăjmaşilor noştri". Şi trimise năro-dul la Silom şi rădică de acolo sicriiul făgă-duinţei Domnului puterilor, Ce şade preheruvimi. Şi amîndoi fiii lui Ili, împreună cusicriul făgăduinţei lui Dumnezeu, Ofni şiFinees. Şi fu după ce veni sicriiul făgăduin-ţei Domnului în tabără, şi strigă tot Israil cuglas mare şi răsună pămîntul. Şi auziră ceistriini de fealiu glasul strigării şi ziseră ceistriini de fealiu: "Ce iaste strigarea aceastamare întru tabăra evreilor?" Şi au cunoscut căsicriul Domnului au venit în tabără. Şi săspămîntară cei striini de fealiu şi ziseră:"Aceşti dumnezăi au venit cătră ei în tabără,vai noao, scoate-ne pre noi, Doamne, astăzi,căce nu s-au făcut ca aceasta ieri şialaltaieri. Vai noao, cine ne va scoate prenoi den mîna dumnezăilor celor mai întăriţaceştea? Aceştea sînt dumnezăii ceia ce aubătut Eghipetul cu toată rana, şi întru pustiiu.Întăriţi-vă şi vă faceţi întru bărbaţi, striinii defealiu, pentru ca să nu slujiţi evreilor în cechip au slujit noao: şi veţi fi întru bărbaţi şiveţi da războiu lor!" Şi deaderă războiustreinii de fealiu cătră ei şi greşaşte om israilînaintea celor striini de fealiu. Şi au fugitfieştecarele la lăcaşul lui. Şi s-au făcut ranămare foarte şi căzură dentru Israil 30000 depedestri. Şi sicriiul lui Dumnezău s-au luat,şi amîndoi fiii lui Ili au murit, Ofni şi Finees.Şi alergă om ieminean dentru rînduială şi veni la Silom întru ziua aceaea; şi hainele lui,rupte, şi pămînt preste capul lui. Şi veni şi iată, Ili şedea pre scaunul lui, lîngă uşa cetăţii,socotind calea, căce era inema lui întristatăpentru sicriiul lui Dumnezău. Şi omul au întratîn cetate să povestească şi strigă toată cetateacu glas mare. Şi auzi Ili glasul strigării şi zise: "Ce e glasul strigării aceştiia?" Şi omul sîrguind întra înlăuntru şi spuse lui Ili.Şi Ili - fiiu de 90 de ani şi ochii lui s-au întune-cat şi n-au văzut. Şi zise Ili oamenilor celor ce sta lîngă el: "Ce iaste glasul sunetului aces-tuia?" Şi omul sîrguind au venit cătră Ili. Şi zise lui: "Eu sînt cela ce viu den tabără şi euam fugit den rînduiala războiului astăzi". Şi zise Ili: "Ce iaste cuvîntul ce s-au făcut,fiiule?" Şi răspunse copilaşul şi zise: "Fugi om israil de cătră faţa celor striini de fealiu; şis-au făcut rană mare întru norod, şi amîndoifiii tăi au murit, şi sicriiul lui Dumnezău s-auluat". Şi fu deaca-ş aduse aminte de sicriiul lui Dumnezău, şi căzu den jăţiu, dendărăt, ţiin-du-să de poartă; şi i să sfărîmă spinarea lui şimuri, căce bătrîn era omul şi greu. Şi acestaau judecat pre Israil 40 de ani. Şi nora lui, fămeaia lui Finees, zămislită fiind a naşte, şiauzi veastea că s-au luat sicriiul lui Dumnezăuşi au murit socrul ei şi bărbatul ei, şi au plînsuşi au născut, căce s-au întorsu spre ea chinu-rile ei. Şi în vreamea ei moare şi zisără ei muierile cealea ce sta lîngă ea: "Nu te teame,căce fiiu ai născut!" Şi n-au răspuns şi n-auluat aminte inema ei. Şi au numit copilaşul Uevari Varhavoth, pentru sicriiul lui Dumne-zău şi pentru socrul ei şi pentru bărbatulei, Şi zisără: "Să depărtă mărirea de la Israil, luîndu-se sicriiul lui Dumnezău". <Cap V>Şi luară cei striini de fealiu sicriul luiDumnezău şi au adus pre el de laAvenezer la Azoton. Şi au luat ceistriini den fealiu sicriiul Domnului şiau băgat pre el în casa lui Dagon şi-lpusără pre el lîngă Dagon. Şi mînecarăazoteanii a doao zi şi întrară în casa lui Dagonşi văzură şi iată, Dagon - căzut preste faţa lui,pre pămînt, înaintea sicriiului lui Dumnezău.Şi rădicară pre Dagon şi-l pusără pre el lalocul lui. Şi să făcu cînd mînecară a doua zi şi iată, Dagon - căzut preste faţa lui, prepămînt, înaintea sicrilului făgăduinţei Dom-nului. Şi capul lui Dagon şi amîndoao talpelepicioarelor lui - rupte preste denainţele praguri-lor, afethem fieştecarele, şi amîndoao palme-<p 198>le mîinelor lui - căzute pre prag, fără numaispinarea lui Dagon au rămas. Pentruaceaea nu calcă preoţii lui Dagon şi tot cela ceîntră în casa lui Dagon preste stepena caseilui Dagon, în Azot, pînă în zio aceasta, căcipăşind păşesc. Şi să îngreuie mîna Dom-nului pre Azot şi aduse lor şi undă lor la coră-bii şi în mijlocul cetăţii lor crescură şoareci şisă făcu turburare de moarte mare în cetate.Şi văzură oamenii ai Azotului că iaste aşa şizisără că: "Nu va şădea sicriiul Dumnezăuluilui Israil împreună cu noi, căci nesîlnică emîna Lui preste noi şi preste Dagon, dumne-zăul nostru". Şi au trimis şi au adunat predomnii celor streini de fealiu cătră ei şi ziseră:"Ce vom face sicriiului Dumnezăului luiIsrail?" Şi ziseră ghetheii: "Mute-se sicriiulDumnezăului lui Israil cătră noi, la Gheth!" Şisă mută sicriiul Dumnezăului lui Israil laGhieth. Şi fu după ce să mută el, şi să făcumîna Domnului în cetate, gîlceavă marefoarte, şi au lovit pre oamenii cetăţii, den micpînă la mare. Şi i-au lovit pre ei la şăzuturilelor şi au făcut ghetheanii lor şăzuturi. Şi trimit sicriiul lui Dumnezău la Ascalon; şi fudeaca întră sicriiul Dumnezăului lui Israil laAscalon, şi au strigat ascaloniteanii, zicînd:"Ce aţi întors sicriiul Dumnăzăului lui Israilcătră noi, să ne omorîţ pre noi şi pre norodulnostru?" Şi au trimis şi au adunat pre toţidomnii celor de fealiu streini şi ziseră: "Tri-meateţi sicriiul Dumnăzăului lui Israil şi să săaşaze la locul lui şi să nu omoare pre noi şi prenorodul nostru". Căci s-au făcut gîlceavă demorte întru toată cetatea area foarte, daca auîntrat sicriiul Dumnezăului lui Israil acolo.Şi cei vii, ce nu au murit, s-au rănit la şăzuturi,şi s-au suit strigarea cetăţii în ceriu.<Cap VI>Şi era sicriiul Domnului în ţarina celorstreini de fealiu, 7 luni şi undă pămîn-tul lor şoareci. Şi chemară ceistreini de fealiu popii şi vrăjitorii şidescîntătorii lor, zicînd: "Ce vom facesicriiului Domnului? Arătaţi-ne noao şi cuce vom trimite pre el la locul lui?" Şiziseră: "De veţi trimite voi sicriiul făgă-duinţei Domnului Dumnezăului lui Israil, sănu-l trimeateţi dară deşărt, ce dînd daţi-I Luice e al muncii, şi atuncea vă veţi vindeca şi sava ierta voao, cîndai nu se va depărta mînaLui de cătră voi". Şi ziseră: "Ce iaste almuncii să dăm Lui?" Şi ziseră: "După numă-rul domnilor celor streini de fealiu, 5 şăzuturide aur, căci greşală - întru voi şi întru boiariivoştri şi norodului, şi 5 şoareci de aur,Asămănarea şăzuturilor voastre şi asămă-narea şorecilor voştri, celora ce stricăpămîntul; şi veţi da Domnului mărire: pentruca să să iuşureaze mîna Lui de cătră voi, şi dela dumnezăii voştri şi de la pămîntul vostru.Şi pentru căci îngreuiaţi inemile voastre, în ce chip au îngreuiat Eghipetul şi Farao inemilelor? Nu cînd au batjocurit pre ei, i-au trimispre ei şi s-au dus? Şi acum luaţi şi faceţ un car nou şi doao vaci ce au născut dentîiu, fărăde viţei, preste carele nu s-au pus jug, şi înju-gaţi vacile la car şi le luaţi fiii lor den napoialor acasă. Şi veţi lua sicriiul Domnului şi veţ pune pre el pre car; şi vasele ceale de aur veţda Lui pentru muncă; şi veţ pune întru punereversecathan den partea lui şi veţ trimite pre elşi va mearge. Şi veţ vedea, de pre calea hotarului lui veţ mearge spre Vethsamis, elne-au făcut noao răul acestu mare; şi de nu, şivom cunoaşte cum nu mîna Lui s-au atins denoi, ce o întîmplare aceasta ni s-au făcutnoao". Şi au făcut cei streini de fealiu aşa şi  au luat doao vaci ce au născut dentîiu şi le-auînjugat pre eale la car şi fiii lor i-au închisîntr-o casă. Şi au pus sicriiul Domnului pre car şi themaergaz şi şoarecii de aur şi asămă-nările şăzuturilor. Şi să îndireptară vacile în cale pre calea Vethsamis, în cărareaîn care mergea, şi osteniia şi nu să abătea îndireapta au în stînga. Şi domnii celor streinide fealiu mergea denapoia lui pînă la hota-răle Vethsamis. Şi cei den Vethsamis secera seacere de grîu în vale: şi rîdicară ochiilor şi văzură sicriiul Domnului şi să veselirăîntru timpinarea lui. Şi carul întră în ţarina lui Osie de la Vethsamis şi au pus acolo lîngăel piatră mare şi despicară leamnele caruluişi vacile le aduseră întru ardere-de-tot Dom-nului. Şi leviţii au adus sicriiul Domnului şi themaergaz ce era cu el şi unealtele ce erapreste el de aur şi le puseră preste piatra ceamare; şi oamenii den Vethsamis adusărăardere-de-tot şi au jîrtvuit jîrtvă în ziuaaceaea Domnului. Şi cei  domni a celor streini de fealiu vedea şi să întoarseră la Aca-ron, în ziua aceaea. Şi aceastea-s şăzuturile ceale de aur, carele au dat cei streini defealiu, muncii Domnului: a Azotului unul, aGazei unul, a Ascalonului unul, a Ghethiiiunul, a Acaroniii unul. Şi şoreceii cei de aur, după numărul tuturor cetăţilor celorstreini de fealiu, ale celor  domni, den cetateîntărită, şi pînă la oraşul ferezeului şi pînă lapiatra cea mare, unde au pus preste ea sicriiulfăgăduinţii Domnului, pînă în ziua aceasta,ceaea ce e în ţarina lui Osie Vethsamisitu-lui. Şi nu se bucurară fiii lui Ehoni întru bărbaţi Vethsamisului căci au văzut sicriiulDomnului; şi au omorît întru ei 70 de bărbaţ<p 199> şi 50000 de oameni; şi au plîns nărodul, căciau lovit Domnul întru nărod rană marefoarte. Şi ziseră oamenii cei den Vethsa-mis: "Cine va putea să treacă înaintea Dom-nului Dumnezăului celui Sfînt, Acestuia? Şicătră cine să va sui sicriiul făgăduinţii Dom-nului de la noi?" Şi trimiseră soli cătră ceiace lăcuiesc în Cariathiarim, zicînd: "Întors-aucei streini de fealiu sicriiul Domnului;pogorîţi-vă şi suiţi pre el cătră voi!"<Cap VII>Şi vin oamenii den Cariathiarim şiaduc sicriiul făgăduinţii Domnului,şi-l bagă pre el în casa lui Aminadavcel den deal; şi pre EIiazar, feciorullui, l-au sfinţit să păzască sicriiulfăgăduinţei Domnului. Şi să făcu dentrucare zi era sicriiul în Cariathiarim, să înmul-ţiră zilele şi să făcură doaozăci de ani şi cău-tară toată casa lui Israil denapoia Domnu-lui. Şi zise Samuil cătră toată casa lui Israil,zicînd: "De vă întoarceţ voi cu toată inemavoastră cătră Domnul, rădicat pre dumnezeiicei streini den mijlocul vostru şi desişurile, şigătiţ inemile voastre cătră Domnul, şi slujiţLui sîngur; şi va scoate pre voi den mîna celorstreini den fealiu". Şi rădicară fiii lui Israilpre valemi şi desişurile Astarothului şi au slu-jit Domnului sîngur. Şi zise Samuil:"Adunaţ cătră mine pre tot Israilul la Mase-fath, şi mă voiu ruga pentru voi cătră Dom-nul". Şi s-au adunat nărodul la Masefath şiau cărat apă şi au turnat înaintea Domnuluipre pămînt şi au postit în ziua aceaea şi au zis:"Am greşit înaintea Domnului!" Şi judecaSamuil pre fiii lui Israil la Masefath. Şi auauzit cei streini de fealiu căci s-au strînsu toţfiii lui Israil la Masefath, şi s-au suit domniicelor streini de fealiu asupra lui Israil. Şi audfiii lui Israil şi să spămîntară de cătră faţa celorstreini de fealiu. Şi zisără fiii lui Israil cătrăSamuil: "Să nu taci despre noi, ca să nu strigeSamuil cătră Domnul Dumnezeul tău, şi ne vamîntui pre noi den mîna celor streini de fea-liu". Şi zise Samuil: "Să nu mi să facă mie sămă depărtez de la Domnul Dumnezeul mieu,ca să nu strig pentru voi, rugîndu-mă". Şi luo Samuil un miel sugariu şi-l aduse pre elardere-de-tot, împreună cu tot nărodul,Domnului. Şi strigă Samuil cătră Domnulpentru Israil şi-l ascultă pre el Domnul. Şi era Samuil aducînd arderea-de-tot, şi ceistreini de fealiu să apropiară de războiuasupra lui Israil; şi tună Domnul cu glas mareîn ziua aceaea preste cei streini de fealiu şi sărăvărsară şi greşîră naintea lui Israil. Şi ieşiră bărbaţii lui Israil den Masefath şigoniră pre cei streini de fealiu şi au lovit pre eipînă dedesuptul lui Vethhor. Şi luo Samuil o piatră şi o puse pre ea în mijlocul Mase-fathei şi în mijlocul Cei Vechi şi au numitnumele ei Avenezer, care să tîlcuiaşte PiatraAjutoriului, şi zise: "Pînă aicea ne-au ajutatnoao Domnul". Şi smeri Domnul pre cei streini de fealiu şi nu mai adaosără încă a venila hotarul lui Israil. Şi să făcu mîna Domnuluipreste cei streini de fealiu, toate zilele luiSamuil. Şi să deaderă cetăţile carele au luat  cei streini de fealiu de la fiii lui Israil şi le-audat pre eale lui Israil, de la Accaron pînă laGhieth; şi hotarul lui Israil l-au luat den mînacelor streini de fealiu şi era pace întru mijlo-cul lui Israil şi întru mijlocul Amoreului. Şi judeca Samuil pre Israil, toate zilele vieţiilui. Şi mergea den an în an şi încungiura pre Vethiil şi pre Galgala şi pre Masefa şijudeca pre Israil, întru toate sfinţitele aceas-tea. Iară învîrtejirea lui - la Armathem, căci acolo era casa lui; şi judeca acolo preIsrail. Şi zidi acolo jîrtăvnic Domnului.<Cap VIII>Şi fu după ce îmbătrîni Samuil, şi pusepre fiii lui judecători lui Israil. Şi aceastea sînt numele feciorilor lui: celdentîiu născut, Ioil, şi numele celui aldoilea, Avia, judecători în Versavie.Şi n-au mersu fiii lui în cale şi s-au abătutdenapoia săvîrşirei şi lua daruri şi abăteadireptăţi. Şi să adunară oamenii lui Israil şimearseră la Arimathem cătră Samoil. Şi ziseră lui: "Iată, tu ai îmbătrînit, şi fiii tăi numerg în calea ta; şi acum pune preste noiîmpărat să ne judece pre noi, ca şi cealealaltelimbi". Şi era rău cuvîntul în ochii luiSamuil, deaca ziseră: "Dă-ne noao împărat săne judece pre noi!" Şi să rugă Samuil cătrăDomnul. Şi zise Domnul cătră Samuil:"Ascultă glasul norodului în ce chip vor grăicătră tine, căci nu pre tine defăimară, ce preMine defăimară, ca să nu împărăţesc presteei. După toate faptele carele Mi-au făcut Mie, dentru care zi i-am scos pre ei den Eghi-pet şi pînă în ziua aceasta, şi M-au lăsat preMine şi au slujit la alţi dumnezăi, aşa ei fac şiţie. Şi acum ascultă glasul lor; însă căci mărturisindu-te vei mărturisi lor şi veipovesti lor direptul împăratului carele vaîmpărăţi preste ei". Şi zise Samuil tot cuvîntul Domnului cătră norod, ceia ce cereade la el împărat, şi zise: "Acesta e venitul împăratului carele va împărăţi preste voi: Prefiii voştri va lua şi va pune pre ei în carăle luişi în călăreţii lui, şi alergători înaintea carălorlui. Şi să-i puie pre ei lor preste sute <p 200>şi preste mii, şi să are arătura lui, şi să seacereseacerea lui, şi a culeage culesul lui, şi să facăunealte de războiu lui şi unealte carălorlui. Şi pre featele voastre le va lua făcă-toare de mir şi bucătărease şi framîntă-toare. T*arenile voastre, şi viile voastre, şimaslinetul vostru va lua şi va da robilorlui. Şi sămînţa voastră şi viele voastre vazeciui şi va da scopiţilor lui şi robilor lui. Şi pre robii voştri, şi pre roabele voastre, şicerezile voastre ceale bune, şi măgarii voştriva lua şi va zeciui la lucrurile lui Şi turmelevoastre va zeciui; şi voi veţi fi lui robi. Şi veţi striga în ziua aceaea de cătră faţa împăra-tului vostru, carele aţi ales voao! Şi nu vaasculta Domnul voao în zilele acealea, căci voiaţi ales voao împărat". Şi nu vrea norodulsă asculte pre Samuil şi zise lui: "Nu! Cenumai că împărat va fi preste noi, Şi vom fişi noi ca şi toate limbile, şi ne va judeca prenoi împăratul nostru, şi va ieşi înainteanoastră, şi va bate războiul nostru". Şi auziSamuil toate cuvintele norodului şi le grăi preeale la urechile Domnului. Şi zise Domnulcătră Samuil: "Asculta glasul lor şi le împără-ţeaşte lor împărat". Şi zise Samuil cătrăoamenii lui Israil: "Meargă fieştecarele lacetatea lui".<Cap X>Şi era om den fiii lui Veniamin, şinumele lui, Chis, fiiul lui Eviil, fecio-rul lui Iiared, feciorul lui Vahir, fecio-rul lui Afec, fiiu de om emeniu, omtare în vîrtute. Şi la acesta e fecior,şi numele lui, Saul, bine-mare, om bun,şi nu era întru fiii lui Israil om mai bun decîtel; de la umăr şi în sus mai nalt decît totpămîntul. Şi au perit măgăriţele lui Chis,tată lui Saul, şi zise Chis cătră Saul, fiiul lui:"Ia împreună cu tine unul den posluşnici şi văsculaţi şi meargeţi şi căutaţi măgăriţele". Şi autrecut pren muntele lui Efraim. Şi au trecutpren pămîntul lui Selca, şi nu au aflat; şi autrecut pren pămîntul lui Segalim, şi nu era; şiau trecut pren muntele lui Iamin, şi nu auaflat. Şi venind ei la pămîntul lui Sif, şiSaul zise slugii lui ce era cu el: "Vino şi să neîntoarcem, ca nu, lăsînd tată-mieu cealepentru măgari poartă grijă pentru noi". Şi zise lui sluga: "Iată dară omul lui Dumnezău,în cetatea aceasta şi omul slăvit; tot ce va grăisosind de faţă va fi. Şi acum să meargem darăacolo pentru ca să ne spuie noao caleanoastră, pre carea am mers pre ea". Şi ziseSaul slugii lui ce era împreună cu el: "Şi iatăcă vom mearge, şi ce vom aduce omului luiDumnezău? Căce pîinile s-au sfîrşit de lavasele noastre, şi mai mult nu iaste împreunăcu noi ca să aducem omului lui Dumnezău.Ce iaste la noi?" Şi adaose sluga a grăi lui Saul şi zise: "Iată, să află în mîna mea a patraden siclu de argint; şi vei da omului lui Dum-nezău şi ne va spune noao calea a noastră".Şi înainte întru Israil aceastea zicea fieşteca- rele cînd mergea a întreba pre Dumnezău:"Vino şi să meargem cătră cela ce veade!"Căce pre proroc îl chema norodul mai naintecel ce veade. Şi zise Saul cătră copilaşul lui: "Bun cuvînt, vino şi să meargem!" Şimearsără în cetate, unde era acolo omul luiDumnezău. Ei suindu-să la suişul cetăţii şi  ei aflară fetişoarele ieşite să ia apă; şi zisărălor: "De iaste aicea cel ce veade?" Şi raspun- sără fetişoarele lor şi zisără lor: "Iaste, iata -înaintea feaţii voastre; sîrguiţi acum, căcepentru zi au venit la cetate, căce jîrtvă noro-dului astăzi în Vamma. Deaca veţi întra în cetate, aşa îl veţi afla pre el în cetate, mainainte decît a sa sui el la Vama a mînca; căcenu va mînca norodul, pînă va întra el, căceacesta blagosloveaşte jîrtva, şi după aceaeamănîncă striinii. Şi acum vă suiţi, căce pentruzi veţ afla pre el". Şi să suiră în cetate. Ei mergînd înlăuntru, în mijlocul cetăţii, şi iată,Samuil ieşi întru timpinarea lor ca să să suiela Vama. Şi Domnul descoperi ureachea lui Samuil cu o zi mai nainte decît a întra cătră elSaul, zicînd: "Ca în vreamea aceasta mîine, voiu trimite cătră tine om den fealiul luiVeniamin şi-l vei unge pre el întru mai marepreste norodul Mieu, Israil, şi va mîntui prenorodul Mieu den mîna celor striini de fealiu;căce am căutat pe smerenia norodului Mieu,căce au venit strigarea lor cătră Mine". Şi Samuil au văzut pre Saul şi Domnul au răs-punsu lui: "Iată omul carele am zis ţie; acestava domni întru norodul Mieu!" Şi să apro- pie Saul cătră Samuil în mijlocul cetăţii şi zise:"Spune-mi dară mie, carea iaste casa celuiace veade?" Şi răspunsă Samuil lui Saul şi zise: "Eu sînt sîngur. Sui-te înaintea mea laVama şi mănîncă cu mine astăzi, şi te voiu tri-mite dimineaţă, şi toate ceale den inema tavoiu povesti ţie. Şi pentru măgăriţile ce-s pierdute ţie astăz de trei zile, să nu pui inimata întru eale, căce s-au aflat. Şi la cine-s cealefrumoase ale lui Israil? Au nu la tine şi la toatăcasa tătîni-tău?". Şi răspunse Saul şi zise: "Doară fecioru sau om iemineu eu sînt, alcelui mai mic toiag de fealiul lui Israil? Şiden neamul cel mai mic, dentru tot toiagullui Veniamin! Şi moşia mea, mai mică decîttoate moşiile lui Veniamin! Şi pentru căceai grăit cătră mine după cuvîntul acesta?"Şi au luat Samuil pre Saul şi copilaşul